Справа № 159/1931/25
Провадження № 1-кп/159/377/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі: головуючого судді Лесика В.О.,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000089 від 23 березня 2025 року про обвинувачення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Облапи, Ковельського району, Волинської області, українку, громадянку України, з середньою освітою, розлученої, не працюючої, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 164 Кримінального кодексу України (далі КК України),

в с т а н о в и в:

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2022 року, зобов`язано стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі по 3000 гривень щомісяця на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 листопада 2022 року і до досягнення повноліття.

Будучи ознайомленою із вказаним судовим рішенням та знаючи про покладений на неї обов`язок, щодо сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період часу з 01.12.2023 по 28.02.2025, ОСОБА_1 злісно ухилялась від сплати вищевказаних коштів.

Так, ОСОБА_1 у вказаний період часу будучи працездатною, не маючи жодних обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, попередженою про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, ігноруючи вимоги головного державного виконавця Ковельського ВДВС у Ковельському районі Волинської області ЗМУЮ про необхідність виконання аліментних зобов`язань за рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.12.2022, порушуючи вимоги ст. 51 Конституції України, глави 15 Сімейного Кодексу України, ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якою батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати інтереси дітей, документів, які б свідчили про неможливість працевлаштування чи погіршення стану здоров`я у виконавчу службу не пред`являла, в центр зайнятості з приводу працевлаштування не зверталась, офіційно не працевлаштовувалась, у встановленому законом порядку інвалідом не визнана, аліменти не виплачувала, внаслідок чого за вказаний вище період утворилась заборгованість по сплаті коштів на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період часу з 01.12.2023 по 28.02.2025 у розмірі 90000 гривень, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Загальна сума заборгованості за весь період ухилення від сплати аліментів, згідно довідки розрахунку Ковельського ВДВС у Ковельському районі Волинської області ЗМУЮ станом на 25 березня 2025 року становить 165400 гривень.

Своїми умисними діями, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) ОСОБА_1 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 164 КК України.

Прокурором, у відповідності до вимог ч.1 ст.302 КПК України, подано клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку за відсутності учасників судового провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки обвинувачена беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і погоджується на розгляд обвинувального акта за її відсутності.

До матеріалів обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченої ОСОБА_1 від 28.03.2025, в якій зазначає, що обвинувачена беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, а також згідна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Обвинуваченій роз`яснено зміст встановлених в результаті проведення досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. ОСОБА_1 згідна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 підтвердила добровільність беззаперечного визнання ОСОБА_1 винуватості у вчиненому та її згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і розгляд обвинувального акта за їх відсутності без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Відповідно до письмової заяви потерпілого ОСОБА_2 він згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст. 302 КПК України та погоджується з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками кримінального провадження.

Фактичні обставини справи (дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його мотиви, а також інші обставини провадження) встановлені досудовим розслідуванням, учасниками кримінального провадження визнані та не оспорюються, а тому суд вважає їх доведеними.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що вина ОСОБА_1 доведена повністю, дії обвинуваченої органом дізнання вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 164 КК України (злісне ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до статтей 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінального проступку, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, з тим, щоб особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, було призначено справедливе покарання, яке буде співмірним вчиненому, необхідним й достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

ОСОБА_1 вчинила кримінальне правопорушення, яке за наведеною у статті 12 КК України класифікацією віднесене до кримінальних проступків.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_1 суд відносить щире каяття.

Обтяжуючих покарання обставин суд не знаходить.

З урахуванням наведеного необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_1 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень буде покарання, яке передбачене санкцією ч.1 ст. 164 КК України у виді громадських робіт.

Перешкода, визначена ч. 3 ст. 56 КК України, для застосування до обвинуваченої покарання у виді громадських робіт, відсутня.

Призначаючи таке покарання, суд бере до уваги всі обставини по справі, майновий та сімейний стан обвинуваченої.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені, речові докази та процесуальні вимтрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 382 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити їй покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Суд роз`яснює, що вирок суду першої інстанції, ухвалений у порядку спрощеного провадження передбаченому статтями 381 та 382 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав на вирок може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий:В. О. Лесик