Справа № 519/233/25
Провадження № 1-кс/519/44/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2025 м. Південне

Слідчий суддя Южного міського суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

УСТАНОВИВ:

Представник власника майна ОСОБА_5 звернувся до Южного міського суду Одеської області з клопотанням про скасування арешту на майно, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 так як висновки слідчого, зазначені у клопотанні про накладення арешту, не мають нічого спільного з фактичними обставинами справи, не ґрунтуються на належному дослідженні і оцінці доказів, а основні доводи потерпілої засновані на недостовірних та фіктивних доказах, накладений арешт незаконно обмежує право власності на належне ОСОБА_5 майно.

На відміну від ОСОБА_6 , право власності ОСОБА_5 та законні підстави перебування у спірній квартирі підтверджуються повним пакетом документів. Щодо долученої ОСОБА_6 довідки № 001/2905-2018 від 29.05.2018, то заявник вважає, що вона не відповідає критеріям платіжних документів. Надані ОСОБА_6 Договір та довідка про сплату коштів мають всі ознаки фіктивності.

Крім того, зазначений арешт порушує право власності ОСОБА_5 на вказане нерухоме майно, оскільки він обмежує право користування даним майном. Заявник щомісячно продовжує сплачувати внески за утримання належного йому майна, проте навіть не може потрапити до нього. Як власник він має намір почати ремонтні роботи, облаштувати своє майбутнє житло, проте внаслідок арешту обмежений у цьому.

ОСОБА_5 не має ні статусу підозрюваного, ні обвинуваченого у даному кримінальному провадженні, квартира придбана у законний спосіб за державні кошти. Доказів, які б свідчили про протилежне, стороною обвинувачення не надано, а тому арештоване майно не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Южного міського суду Одеської області від 27.01.2025 вищевказане клопотання прийнято до свого провадження та витребувано з ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області матеріали кримінального провадження № 0000523 від 17.10.2024.

В судовому засіданні представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_3 підтримала клопотання в повному обсязі та просила задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання про скасування арешту.

Слідчий суддя, вислухавши учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, вважає, що подане клопотання не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що слідчим відділенням ВП №4 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000523 від 17.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Вказане кримінальне провадження зареєстровано за заявою ОСОБА_6 про те, що невстановлена особа під приводом продажу майнових прав на нерухоме майно - житлової квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами в сумі 470000 гривень, які належать ОСОБА_6 .

Постановою слідчого СВ ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області вищевказане майно визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Южного міського суду Одеської області від 20.11.2024 накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 із забороною власнику, чи іншим особам розпоряджатись будь-яким чином цим майном та використовувати його для запобігання його зникнення, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до приписів ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті (арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як визначено ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Матеріали справи свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що спірна квартира відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК та має безпосереднє відношення до кримінального провадження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збережені цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Відповідно до ч. 12 ст. 170 КПК України заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається. Однак, як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 перебуває за кордоном та не проживає в спірній квартирі.

Втручання держави в право ОСОБА_5 на мирне володіння майном в даному випадку є виправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону, з метою задоволення суспільного інтересу, з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги.

За змістом абз.2 ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зважаючи на встановлені обставини справи та зміст ухвали суду від 20.11.2024, арешт на зазначену у клопотанні квартиру накладено обґрунтовано, оскільки вказане майно визнано речовим доказом, а метою арешту майна є збереження речових доказів.

На час розгляду клопотання досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні не завершено, слідчі дії тривають та мотиви, які були підставою для накладення арешту на майно, на даний час не відпали та продовжують існувати.

Арешт майна як один із заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст.131 КПК України накладено з метою забезпечення збереження речового доказу. Скасування арешту з зазначеної у клопотанні квартири буде суперечити меті такого арешту та може призвести до її відчуження, тобто втрати речового доказу.

Зважаючи, що потреба в арешті зазначеного у клопотанні майна не відпала та арешт накладено обґрунтовано, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст.170-174, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Дата складання повного тексту ухвали та її проголошення 03.02.2025 о 9.45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1