Єдиний унікальний номер справи 678/114/25
Номер провадження 1-кс-678-105/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року селище Летичів

Слідчий суддя Летичівського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ відділу поліції №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 , яке погоджене прокурором Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 12 січня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 375 КК України, -

встановив:

14 лютого 2025 року до суду надійшло клопотання, відповідно до якого слідчий просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на гаманець чорно коричневого кольору із наявним написом «Ассеssoriеs» та «F015» та банківську карту № НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк», позбавивши права власника на відчуження, розпорядження та користування ним з метою збереження речових доказів, запобіганню можливого їх знищення, пошкодження, приховання, призначення необхідних експертиз та проведення інших слідчих дій, з можливістю під час проведення експертизи використання речових доказів.

До клопотання долучено заяви слідчого та прокурора про розгляд справи у їхню відсутність, вказане клопотання підтримують та просять задовольнити.

Фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Як зазначено у ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом (ч. 1). Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено (ч. 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, з метою збереження речового доказу.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Як вбачається з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до протоколу огляду предмету від 13 лютого 2025 року, 13 лютого 2025 року в період часу із 21 години 47 хвилин по 22 годину 38 хвилин проведено огляд, який проводився в приміщенні кімнаті прийому громадян ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області за адресою селище Летичів, по вул. Івана Франка, 20 Хмельницького району Хмельницької області. Учасник огляду ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав гаманець чорно коричневого кольору із наявним написом «Ассеssoriеs» та «F015», який в ході проведення огляду поміщено до сейф пакету ICR 0115605. Окрім цього, ОСОБА_4 добровільно видав банківську карту № НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк», яку в ході огляду поміщено до сейф пакету ICR0115604.

Відповідно до заяви ОСОБА_4 , останній добровільно видає працівникам поліції гаманець чорно коричневого кольору із наявним написом «Ассеssoriеs» та «F015» та банківську карту № НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до Постанови про визнання речовим доказом від 13 лютого 2025 року, гаманець чорно коричневого кольору із наявним написом «Ассеssoriеs» та «F015» та банківська карта № НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк, визнане речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України вилучені речі на підставі ст. 98 КПК України обґрунтовано визнані речовим доказом.

У зв`язку із зазначеним, наявні підстави для накладення арешту на вказане майно, адже речові докази необхідні органу досудового розслідування для проведення необхідних слідчих (розшукових) дій (експертиз тощо).

На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, як накладення арешту на майно, що є співмірним тимчасовим обмеженням прав власника майна.

Не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до настання негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, враховуючи, що з метою збереження речових доказів, запобігання можливого їх знищення, пошкодження та приховування та для всебічного, повного, об`єктивного та своєчасного розслідування кримінального провадження необхідно накласти арешт на тимчасово вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України), тому клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131,170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на гаманець чорно коричневого кольору із наявним написом «Ассеssoriеs» та «F015» та банківську карту № НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк» позбавивши права власника на відчуження, розпорядження та користування ним з метою збереження речових доказів, запобіганню можливого їх знищення, пошкодження, приховання, призначення необхідних експертиз та проведення інших слідчих дій, з можливістю під час проведення експертизи використання речових доказів.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: підпис ОСОБА_1

Слідчий суддя: ОСОБА_1