Справа № 752/6136/25
Провадження № 1-кс/752/2316/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва скаргу ОСОБА_3 , на бездіяльність прокурора Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_4 , яка полягає у нерозгляді клопотання в порядку ст. 220 КПК України,

в с т а н о в и в:

12.03.2025 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_4 , яка полягає у нерозгляді клопотання в порядку ст. 220 КПК України.

Розгляд вказаної скарги призначений на 18.03.2025 р. о 09:00 год.

У судове засідання ОСОБА_3 та представник органу досудового розслідування не з`явилися, про дату, час та місце проведення розгляду повідомлені належним чином, шляхом направлення судових повісток системою «Електронний суд», які були доставлені 16.03.2025.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Вказана норма знайшла своє втілення і в національному законодавстві, як на конституційному рівні, а саме в ст. 55 Конституції України, так і на рівні кримінального процесуального Закону, в статті в 24 КПК України, якою законодавцем кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Таким чином, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, зокрема такий строк визначений ст.220 КПК України.

За матеріалами скарги слідчим суддею встановлено, що Голосіївським УП ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002700 від 23.07.2023.

04.03.2025 року ОСОБА_3 звернувся на електрону адресу Голосіївської окружної прокуратури м. Києва із клопотанням в порядку ст. 220 КПК України про доповнення правової кваліфікації кримінального провадження № 0002700 від 23.07.2023 за ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 206, ч. 3 ст. 206-2 КК України.

Станом на 18.03.2025 матеріали скарги не містять відомостей про розгляд клопотання сторони, а орган процесуального керівництва під час розгляду скарги не долучив до матеріалів рішення, винесеного в порядку ст. 220 КПК України, що порушує право сторони на ефективну реалізацію процесуальних прав.

Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволені клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Так, ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Під час підготовки до розгляду скарги та вирішення заявлених вимог, сторона обвинувачення не надала належних допустимих і достовірних доказів (постанови прокурора та/або рішення, оформленого листом тощо, про задоволення вимог клопотання) про вирішення особою, якій доручено здійснення процесуального керівництва, заявленого ОСОБА_3 клопотання та направленого 04.03.2025 року на електрону адресу Голосіївської окружної прокуратури міста Києва.

Сукупність вказаного переконує в бездіяльності заявленого суб`єкта оскарження, що пов`язано з несвоєчасним розглядом поданого скаржником клопотання, в зв`язку з чим існують законні підстави зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні № 0002700 від 23.07.2023, розглянути клопотання ОСОБА_3 від 04.03.2025 про доповнення правової кваліфікації кримінального провадження № 0002700 від 23.07.2023 за ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 206, ч. 3 ст. 206-2 КК України у відповідності до вимог статті 220 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 24, 42, 36, 40, 46, 220, 303, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

скаргу - задовольнити.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні № 0002700 від 23.07.2023, розглянути клопотання ОСОБА_3 від 04.03.2025 про доповнення правової кваліфікації кримінального провадження № 0002700 від 23.07.2023 за ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 206, ч. 3 ст. 206-2 КК України у відповідності до вимог статті 220 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cлідчий суддя ОСОБА_1