КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1202/2025 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду з використанням систем відеоконференцзв`язку за допомогою власних технічних засобів у системі EasyCon, апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙКЬЮ КОМПОЗИТ» - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 грудня 2024 року, -

за участю:

представника - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02.12.2024 року задоволено клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт на грошові кошти в національній валюті на банківських рахунках, станом на дату, годину та хвилину отримання ухвали суду, шляхом заборони вчинення видаткової частини рахунків за виключенням податкових платежів до бюджетів усіх рівнів відкритих на банківських рахунках, повний перелік яких зазначений в резолютивній частині ухвали.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, представник ТОВ «АЙКЬЮ КОМПОЗИТ» - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02.12.2024 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на банківські рахунки ТОВ «АЙКЬЮ КОМПОЗИТ» відмовити.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що розгляд клопотання прокурора здійснювався без повідомлення апелянта та жодних повісток про виклик останній не отримував, а з оскаржуваною ухвалою апелянт ознайомився 16.12.2024 року, подана апеляційна скарга відповідно до штрих коду, що міститься на конверті 23.12.2024 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала винесена із порушенням вимог кримінально процесуального закону та невідповідністю висновків фактичним обставинам кримінального провадження.

Досудове розслідування стосовно підприємства та осіб, протиправна господарська діяльність яких мала місце у 2022-2024 роки та грошові кошти, які вносилися до статутного фонду товариства у 2021 році не могли бути отриманні внаслідок протиправної діяльності.

Грошові кошти, що містяться на банківських рахунках не мають жодного відношення до операцій з придбання, продажу чи експорту сільгосппродукції МПП «АГРО-ВІКТОРІ» чи інших суб`єктів господарювання, чи до обставин кримінального провадження.

На сьогоднішній день чисельність працівників підприємства налічує одинадцять осіб, які залишились без заробітної плати та засобів для існування. Накладення арешту на грошові кошти, які перебувають на банківських рахунках товариства із забороною відчуження, розпорядження та користування ними в будь-який спосіб фактично паралізувало роботу підприємства.

В судове засідання у справі прокурор не з`явився, подав клопотання в якому просив проводити розгляд апеляційної скарги без його участі. Разом з тим, з метою недопущення затягування судового розгляду, колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, ГСУ НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000442 від 08.03.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209 КК України.

30.11.2024 року прокурор першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся з клопотанням до Печерського районного суду міста Києва про накладення арешту на грошові кошти в національній валюті на банківських рахунках, станом на дату, годину та хвилину отримання ухвали суду, шляхом заборони вчинення видаткової частини рахунків за виключенням податкових платежів до бюджетів усіх рівнів відкритих на банківських рахунках, повний перелік яких зазначений в клопотанні.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02.12.2024 року задоволено клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт на грошові кошти в національній валюті на банківських рахунках, станом на дату, годину та хвилину отримання ухвали суду, шляхом заборони вчинення видаткової частини рахунків за виключенням податкових платежів до бюджетів усіх рівнів відкритих на банківських рахунках, повний перелік яких зазначений в резолютивній частині ухвали.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Кримінальний процесуальний закон передбачає обов`язкові вимоги, яким має відповідати клопотання арешт майна і перевірку відповідності клопотання вказаним вимогам покладено на слідчого суддю. Серед таких вимог згідно п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України зокрема є те, що клопотання про арешт майна має бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя, прийшов до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на грошові кошти, які містяться на банківських рахунках ТОВ «АЙКЬЮ КОМПОЗИТ», оскільки вони в даному кримінальному провадженні відповідають критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.

Також, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження, всупереч доводам представника, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Разом з тим, відповідно до п.п. 5,6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати, зокрема, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Згідно ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу визначену законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що існування правових підстав для арешту грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках з забороною вчинення видаткової частини рахунків щодо виплати заробітної плати не підтверджується відповідними доказами.

При цьому такі висновки колегія суддів робить виключно щодо банківських рахунків ТОВ «АЙКЬЮ КОМПОЗИТ» і перевіряє законність накладення арешту тільки щодо даного майна згідно положенням ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню в частині накладення арешту на грошові кошти в національній валюті на банківські рахунках, шляхом заборони вчинення видаткової частини рахунків щодо виплати заробітної плати, відкритих на банківських рахунках ТОВ «АЙКЬЮ КОМПОЗИТ», а апеляційна скарга представника частковому задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора в накладенні арешту грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках з забороною вчинення видаткової частини рахунків щодо виплати заробітної плати, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙКЬЮ КОМПОЗИТ» - адвоката ОСОБА_6 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 грудня 2024 року, якою задоволено клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 в частині накладення арешту на грошові кошти в національній валюті на банківських рахунках, станом на дату, годину та хвилину отримання ухвали суду, шляхом заборони вчинення видаткової частини рахунків за виключенням податкових платежів до бюджетів усіх рівнів відкритих на банківських рахунках ТОВ «АЙКЬЮ КОМПОЗИТ», - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 в частині накладення арешту на грошові кошти в національній валюті на банківських рахунках ТОВ «АЙКЬЮ КОМПОЗИТ», - задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти в національній валюті на банківських рахунках, станом на дату, годину та хвилину отримання ухвали суду, шляхом заборони вчинення видаткової частини рахунків за виключенням податкових платежів до бюджетів усіх рівнів та виплати заробітної плати, відкритих на банківських рахунках ТОВ «АЙКЬЮ КОМПОЗИТ».

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4