Справа № 650/6508/24
провадження № 1-кп/650/864/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2024 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області,

у складі головуючого ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження в смт Велика Олександрівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000241 від 18.11.2024 року, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, депутата будь-якого рівня, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом, стрільця-санітара стрілецької спеціалізованої роти стрілецької військової частини НОМЕР_1 , «солдата», раніше неодноразово засудженого, останнього разу засудженого вироком Волинського апеляційного суду від 04 квітня 2024 року за частиною четвертою статті 185, частиною першою статті 125 КК України із застосуванням статей 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років два місяці, в подальшому звільненого умовно-достроково від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Волинського апеляційного суду від 04 квітня 2024 року на строк чотири роки один місяць для проходження військової служби за контрактом, відповідно до ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 02 липня 2024 року,

який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи її на посаді стрільця санітара стрілецької спеціалізованої роти стрілецького військової частини НОМЕР_1 , в порушення ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діючи з єдиним прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого вживання наркотичних засобів, незаконно, без мети збуту, перебуваючи у СЗЧ в період часу з 24.10.2024 по 02.11.2024 в м. Луцьк, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», біля магазину в м. Луцьк знайшов в траві невідомий згорток в якому знаходилися пігулки невідомого походження а також згорток замотаний в ізоленту, досудовим розслідуванням було встановлено, що в даному згортку знаходилися: 35 пігулок метадону - загальна маса яких становить - 0,8739 г., кристалічна речовина яка містить у своєму складі вміст метадону загальна маса якого становить 0,9097 г., котрі 17.11.2024 в період часу з 15 години 06 хвилин по 15 годин 40 хвилин, було вилучено працівниками Національної поліції в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 .

Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за частиною першою статті 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про розгляд зазначеного обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого, яка складена в присутності захисника ОСОБА_4 в якій обвинувачений зазначив, що: свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 309 КК України, він беззаперечно визнає; йому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, вони йому зрозумілі, він згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та він зрозумів, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; він згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Положеннями частин другої та третьої статті 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими КПК України, з урахуванням положень параграфа 1 Глави 30.

Із вказаних обставин, а також матеріалів кримінального провадження, суд встановив, що прокурор впевнився у добровільності згоди підозрюваного на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні та у суду відповідний факт не викликає сумніву.

З матеріалів кримінального провадження, зокрема: протоколу допиту підозрюваного, встановлено, що вони засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

З огляду на вказані обставини учасники кримінального провадження не викликалися, докази у судовому засіданні не досліджувалися.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 309 КК України, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за частиною першою статті 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами статей 65-67 КК України, роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним, тобто несвавільним, пропорційним, тобто не становити надмірного тягаря для особи, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінального проступку, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, в шлюбі не перебуває, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та був засуджений до покарання у виді позбавлення волі, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, є військовослужбовцем за контрактом, на обліку лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, не є депутатом, на обліку в ДУ «Центр пробації» не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відносить: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить: рецидив злочинів.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо досягти шляхом призначення йому покарання, найбільш суворого за видом з числа передбачених санкцією частини першої статті 309 КК України, а саме у виді обмеження волі строком на два роки.

Разом з тим, зважаючи на те, що обвинувачений вчинив вказане кримінальне правопорушення будучи особою до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, протягом невідбутої частини покарання, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 КК України, згідно з частиною третьою статті 81-1 КК України.

Так, вироком Волинського апеляційного суду від 04 квітня 2024 року вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 липня 2023 року щодо ОСОБА_3 в частині призначеного покарання скасовано та ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_3 призначене покарання за частиною другою статті 125 КК України з урахуванням статті 69-1 КК України - у виді обмеження волі на строк один рік чотири місяці, частиною четвертою статті 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі частини першої статті 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначене ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі частини першої статі 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 грудня 2022 року, і остаточно визначене ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років два місяці.

Зараховано ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 14 липня 2023 до моменту приведення вказаного вироку до виконання, з розрахунку відповідно до частини п`ятої статті 72 КК України, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 02 липня 2024 року по справі № 164/1460/24 постановлено:

Клопотання Державної установи «Маневицька виправна колонія (№42)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом та встановлення адміністративного нагляду щодо засудженого ОСОБА_3 задовольнити.

Засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити умовно-достроково від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Волинського апеляційного суду від 04 квітня 2024 року на строк чотири роки один місяць для проходження військової служби за контрактом.

В той же час обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення за частиною першою статті 309 КК України під час умовно-дострокового звільнення від відбування невідбутої частини основного покарання.

Враховуючи вищезазначене, данні про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, а також факт вчинення ним протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про необхідність призначення йому остаточного покарання із застосуванням статті 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, у виді позбавлення волі до покарання призначеного даним вироком.

Відповідно до пункту 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Відповідно до частини четвертої статті 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України, а відповідно до частини другої статті 124 КПК України процесуальні витрати слід відшкодувати шляхом стягнення з обвинуваченого на користь держави документально підтверджених витрат на залучення експерта.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на два роки.

Відповідно до частини першої статті 71, частини першої статті 72 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Волинського апеляційного суду від 04 квітня 2024 року по справі № 161/7218/23 до покарання, призначеного за цим вироком, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 , після набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на проведення судових експертиз в сумі 5 173,35 грн.

Речові докази, а саме: 1 прозорий поліетиленовий пакет у якому знаходилися пігулки білого кольору можливо наркотичного походження, які було поміщено до сейф пакету НПУ № WAR 1105828, 1 прозорий поліетиленовий пакет у якому знаходилися пігулки білого кольору можливо наркотичного походження, які було поміщено до сейф пакету НПУ № WAR 1105826, 2 згортки з невідомою речовиною кристалічного походження, яка ймовірно є наркотичною речовиною, котрі було поміщено до сейф пакету НПУ № PSP 1130299 знищити.

Відповідно до частини четвертої статті 382 КПК України копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати всім учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Вирок суду може бути оскаржений до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених частиною першою статті 394 КПК України.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 і 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя: _______________ ОСОБА_1