Справа № 574/660/24
Провадження № 1-кп/577/229/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" березня 2025 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

законного представника

потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

ознайомившись у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі з обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000636 від 06.06.2024 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, неодруженого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 3 ст. 152 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Конотопського міськрайонного суду за підсудністю, визначеною Сумським апеляційним судом, надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 3 ст. 152 КК України.

Прокурор пропонує призначити справу до судового розгляду у закритому судовому засіданні, вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України. У судове засідання викликати заявлених свідків. Разом з тим, наголошує на необхідності проведення судового розгляду за відсутності неповнолітньої потерпілої з метою уникнення чергового психологічного стресу, обмежившись відеозаписом допиту потерпілої під час досудового розслідування в порядку ст. 225 КПК України. Крім того, звернувся із клопотанням про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовуючи тим, що ризики доведені під час обрання на досудовому слідстві цього заходу, зокрема, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, як то запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на неповнолітню потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, не перестали існувати і не зменшилися.

Неповнолітня потерпіла ОСОБА_5 , її законний представник ОСОБА_6 , а також обвинувачений ОСОБА_7 і захисник ОСОБА_4 , кожен окремо, не заперечують призначенню справи до судового розгляду по суті.

Водночас, неповнолітня потерпіла ОСОБА_5 при вирішенні питання продовження запобіжного заходу покладається на розсуд суду, а її законний представник ОСОБА_6 , обвинувачений та захисник просять відмовити у задоволенні клопотання прокурора щодо продовження строку запобіжного заходу. При цьому законний представник стверджує про відсутність події інкримінованого злочину, а сторона захисту наполягає на необґрунтованості висунутого обвинувачення, оскільки половий акт між потерпілою та ОСОБА_7 відбувався за взаємною згодою, та недоведеності заявлених ризиків. Відтак вважають, що цілодобовий домашній арешт цілком забезпечить виконання покладених на обвинуваченого обов`язків.

Вислухавши думку учасників процесу, ознайомившись з обвинувальним актом, суд дійшов висновку про відсутність перешкод для призначення судового розгляду, передбачених ст. 314 КПК України.

Підсудність кримінального провадження Конотопському міськрайонному суду визначена за ухвалою колегії суддів Сумського апеляційного суду від 25.02.2025 року, підстав для закриття чи зупинення не встановлено, обвинувальний акт складений у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані приписи закону.

Обвинуваченому роз`яснені положення ч. 4 ст. 315 КПК щодо його права на розгляд справи колегіально судом у складі трьох суддів, на що ОСОБА_7 повідомив про відсутність такого клопотання.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

На переконання суду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з огляду на доведеність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме запобіганню спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на неповнолітню потерпілу та свідків, продовжити кримінальне правопорушення.

Про наявність перерахованих ризиків свідчать висунуте обвинувачення у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, суворість покарання, яке загрожує у випадку визнання винним, а відтак висока вірогідність спроби переховування від суду. Крім того, ОСОБА_7 проживаючи раніше однією родиною з потерпілою та свідками може впливати на останніх з метою зміни показів для уникнення кримінального покарання, а також продовжити інкриміновані кримінальні правопорушення відносно неповнолітньої потерпілої.

При цьому суд бере до уваги мету застосування заходів забезпечення кримінального провадження, яка передбачає досягнення дієвості провадження (ст. 131 КПК), з огляду на необхідність попередження наведених вище ризиків, зокрема переховування ОСОБА_7 від суду під тиском тягаря можливого відбування покарання.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Зокрема судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На переконання суду продовження ОСОБА_7 саме такого запобіжного заходу, відповідно до пп. «с» п. 1 ст. 5 Конвенції відповідатиме принципу пропорційності, оскільки застосований до нього запобіжний захід буде необхідним за встановлених обставин, унеможливить переховування обвинуваченого від суду.

Отже, прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти встановленим під час розгляду ризикам, а визначений розмір застави достатньою мірою гарантує виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

За таких обставин пропозиція сторони захисту про пом`якшення запобіжного заходу не заслуговує на увагу суду.

Приписами частин 2, 4 ст. 27 КПК визначено, що суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини лише у разі розгляду справи про кримінальне правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи. Кримінальне провадження у закритому судовому засіданні суд здійснює з додержанням правил судочинства, передбачених цим Кодексом. На судовому розгляді в закритому судовому засіданні можуть бути присутні лише сторони та інші учасники кримінального провадження.

Враховуючи, що ОСОБА_7 інкримінується скоєння злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості неповнолітньої, суд вважає необхідним проводити судовий розгляд у закритому засідання лише в присутності сторін та інших учасників кримінального провадження.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 56 КПК протягом кримінального провадження потерпілий має право давати пояснення, показання або відмовитися їх давати.

Оскільки від неповнолітньої потерпілої та її законного представника не надходила пропозиція щодо розгляду справи за їх відсутності, то клопотання прокурора про проведення судового розгляду без потерпілої обмежившись допитом останньої під час досудового розгляду в порядку ст. 225 КПК, є неприйнятним.

Керуючись: ст.ст. 314-317, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження (кримінальну справу) № 0000636 від 06.06.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 156, ч. 3 ст. 152 КК України призначити до судового розгляду у закритому судовому засіданні в приміщенні Конотопського міськрайонного суду на 14 год. 00 хв. 09.04.2025 року і розглядати суддею одноособово.

У судове засідання доставити обвинуваченого, викликати потерпілу, її законного представника, заявлених стороною обвинувачення свідків.

Про день і час розгляду справи повідомити прокурора, захисника ОСОБА_4 .

Обвинуваченому ОСОБА_7 продовжити раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначеним розміром застави до 24 години 08.05.2025 року.

Учасники судового провадження мають право отримати копію ухвали.

Ухвала в частині продовження раніше обраного запобіжного заходу може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, а для обвинуваченого з дня вручення копії цього рішення.

СуддяОСОБА_1