У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого ОСОБА_1

за участі :

секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3

сторони захисту - адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Підволочиська Тернопільської області кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000104 від 22 травня 2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Підволочиського районного суду перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до обвинувального акту Так, що в квітні 2024 року (точного часу та дати в ході досудового розслідування не встановлено), у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел на заволодіння чужим майно шляхом обману, тобто шахрайство.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 10 квітня 2024 року, ОСОБА_5 маючи злочинний намір на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме грошовими коштами для задоволення власних потреб, діючи умисно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не маючи відношення до збору коштів для допомоги Збройним силам України, а саме закупівлі дрону військовослужбовцю ОСОБА_6 , для виконання останнім бойових завдань, розмістив на особистій сторінці в соціальній мережі «FaceBook» текстове оголошення із закликом щодо проведення збору коштів наступного змісту: «Слава Україні. Шановні жителі Підволочиської громади нагадую, що триває збір на допомогу ЗСУ, а саме на покупку дрона нашому захиснику ОСОБА_6 необхідного для проведення бойових завдань. Кошти можете пересилати на мою банківську картку НОМЕР_1 ( ОСОБА_7 ), для зручності додаю ще одну картку Ощадбанку НОМЕР_2 » та вказав власні карткові рахунки, а саме картковий рахунок № НОМЕР_2 , емітований АТ «Ощадбанк» та картковий рахунок № НОМЕР_1 , емітований АТ «Універсал Банк».

Повіривши у достовірність вказаної в соціальній мережі «FaceBook» інформації щодо збору коштів для допомоги Збройним силам України, а саме закупівлі дрону військовослужбовцю ОСОБА_6 , для виконання останнім бойових завдань та вважаючи що ця інформація є достовірною, а не обманом з метою заволодіння коштами невизначеного кола осіб з боку незнайомого йому ОСОБА_5 , який здійснив оголошення про збір коштів, громадянин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та фактично проживає в АДРЕСА_2 , будучи введеним в оману автором вищевказаного оголошення, з метою надання матеріальної допомоги, 13.04.2024 добровільно перерахував на вказаний ОСОБА_5 картковий рахунок № НОМЕР_2 емітований АТ «Ощадбанк», належні йому готівкові грошові кошти в сумі 415 (чотириста п`ятнадцять) гривень за допомогою платіжного терміналу №66809, ТОВ «СВІФТ ГАРАНТ», що за адресою: АДРЕСА_2 , якими ОСОБА_5 заволодів та розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 415(чотириста п`ятнадцять) гривень.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадженняпо у звязку з тим, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України, яким шахрайство на суму, що не перевищують двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (у 2024 році - 3028 грн), віднесено до дрібного викрадення чужого майна, за яке передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Обвинувачений та його захисник не заперечують про закриття провадження у справіу звязку із декриміналізацією. При цьому розяснено, що вказана підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, тому обвинувачений має право на продовження судового розгляду у загальному порядку.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступних вимновків :

Згідно ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначенийчастиною другою статті 539цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: 1) про відстрочку виконання вироку; 2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; 2-1) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби; 3)про замінуневідбутої частинипокарання абопокарання увиді довічногопозбавлення волібільш м`яким; 4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; 5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років; 6) про звільнення від покарання за хворобою; 7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення; 7-1) про застосування до засуджених примусового годування; 8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком; 9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку; 10) про заміну покарання відповідно дочастини п`ятоїстатті 53,частини третьоїстатті 57,частини першоїстатті 58,частини першоїстатті 62 Кримінального кодексу України; 11) про застосування покарання за наявності кількох вироків; 12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді; 13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74Кримінального кодексу України; 13-1)про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань; 13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери); 13-3)про змінуобов`язків,покладених назасудженого,звільненого відвідбування покаранняз випробуванням; 13-4)про звільненнявід відбуванняпокарання узв`язку зприйняттям рішенняпро передачуособи дляобміну яквійськовополоненого; 14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно дост.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За частиною 1ст. 5 КК Українизакон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Такий же принцип гарантований у ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що, якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливими для обвинуваченого.

Об`єднана палата ВС зазначає, що відповідь на запитання, чи мають зміни, яких зазнали статті185,190,191 ККвнаслідок зміни редакціїст. 51 КУпАП, зворотну дію в часі, залежить від відповіді на запитання, чи є Закон № 3886-IX «законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи» у значенніст. 5 КК.

Законом № 3886-IXуст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 НМ.

Об`єднана палата виходить з того, що статті 185, 190, 191 фактично містять відсилку дост. 51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.

Таким чином, кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 до 2 НМ безпосередньо вплинула на суть таких кримінально караних діянь, як крадіжка, шахрайство, привласнення та розтрата, адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він указаний законодавцем уст. 51 КУпАП.

Отже, із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-IXкримінальна відповідальність за статтями185,190,191 ККможе настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 НМ. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицієюст. 51 КУпАП.

Як наслідок, Об`єднана палата вважає, що для діянь, які на час їх вчинення становили кримінальне правопорушення за статтями 185, 190 або 191КК, але в яких вартість предмета кримінального правопорушення не перевищувала 2 НМ, обговорювана зміна «скасовує кримінальну протиправність діяння» у значенніст. 5 КК.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) хоча і вважає, що при використанні техніки «бланкетної» або «відсильної» норми для криміналізації дій або бездіяльності положення, яке посилається, і положення, на яке здійснюється посилання, мають розглядатися в сукупності як кримінальний закон, однак вирішує справи виходячи зконкретних обставин. У справіMorck Jensenвін розглядав ситуацію, коли законодавство передбачало кримінальну відповідальність за перебування на певній території без дозволу, але згодом режим цієї території було змінено. ЄСПЛ взяв до уваги, що законодавство, яке змінило режим відповідної території, не мало на меті переглянути застосовність відповідного положення кримінального закону, і таким чином зміна законодавства була зумовлена зовнішніми обставинами, пов`язаними зі зміною ситуації на цій території, які не стосувалися питання винуватості.

У той же час Суд наголошує, що визначення суми, яка дорівнює 2 НМ, здійснюється виходячи з розміру НМ, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Як убачається із обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_5 внаслідок шахрайських дій заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 на суму 415 гривень.

Отже вартість майна є меншою ніж 2 неоподатковувані мінімуми доходів громадян, що застосовувалися у 2024 році, становить 3028 грн і ці діяння не підпадають під ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України.

Тому суд приходить до висновку, що у матеріалах справи наявні переконливі докази для задоволення клопотання прокурора про закриття кримінального провадження за п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст.ст., 12, 46 КК України, ст..ст. 284, 288, 372 КПК України, суд,

У Х В А Л И В

Клопотання прокурора Підволочиського відділу Теребовлянської окружної прокуратури задовольнити.

Закрити кримінальне провадження що внесено до ЄРДР за № 0000104 від 22 травня 2024 року відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, закрити згідно п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у звязку із втратою чинності закону яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Копію ухвали направити до ВП № 5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності згідно КпАП України.

Ухвала може бути оскаржена через Підволочиський районний суд до Тернопільського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_9