Справа № 204/2822/25
Провадження № 1-кс/204/648/25
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Єфімової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання ОСОБА_1 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2025 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання ОСОБА_1 про скасування арешту майна, в якому вона просить скасувати арешт на 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений постановою про накладення арешту б/н від 2 травня 2011 року Управління Служби безпеки України в дніпропетровській області та скасувати арешт на невизначене майно, реєстраційний номер обтяження 11195824, накладений постановою про накладення арешту б/н від 12 травня 2011 року Управління Служби безпеки України в Дніпропетровській області.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , якому належала 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.01.1997 року. Вона постійно проживала разом із батьком на момент смерті у зв`язку з чим на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 . Окрім того, в установлений законом строк вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. За даними ДРРП на підставі постанови про накладення арешту на майно, б/н 12.05.2011 р. Управління Служби безпеки України в Дніпропетровській області було накладено арешт на зазначене майно, реєстраційний номер обтяження: 11196071 та арешт на невизначене майно, реєстраційний номер обтяження: 11195824. Про хід зазначеного кримінального провадження його номер їй не відомо та з`ясувати не представляється можливим. Отже, спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є власником із часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Застосування даного заходу відпало у зв`язку із смертю власника, вона жодного відношення до кримінального провадження не має. Ухвалою красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 5 лютого 2025 року їй було відмовлено у задоволенні клопотання про скасування вищевказаного арешту, оскільки нею не надано належних доказів, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт було накладено необґрунтовано. Вважає, що такою підставою є свідоцтво про смерть батька. У відповідь на звернення до ПНДМНО Лопата О.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 їй надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 12.03.2025 року, оскільки наразі наявні два арешти, які перешкоджають видачі свідоцтва. Зазначені факти та докази однозначно вказують на негативні наслідки від застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки за його наявності вона не має можливості набути права власності на спадкове майно, що завдає їй значної шкоди та порушує її права.

У судове засідання заявниця не з`явилася, але надала заяву про розгляд клопотання без її участі.

Вивчивши клопотання, вважаю за необхідне у задоволенні клопотання про скасування арешту майна відмовити, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 84 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст. 4 Конвенції Ради Європи «Про відмивання, виявлення, вилучення і конфіскацію доходів, одержаних злочинним шляхом, та про фінансування тероризму» (ратифіковану Законом України N 2698-VI від 17.11.2010) - «слідчі і тимчасові заходи» - Кожна Сторона зобов`язана вжити такі заходи, які можуть знадобитися для можливості її здатності швидко визначити, виявити, заблокувати або заарештувати майно, яке підлягає конфіскації для того, щоб, зокрема, сприяти здійсненню конфіскації надалі.

Статтею 5 даної Конвенції визначено, що держава Україна зобов`язана вжити заходів, які можуть знадобитися для того, щоб забезпечити застосування заходів щодо блокування, арешту та конфіскації також до:a) майна, в яке були перетворені або конвертовані доходи;b) майна, отриманого із законних джерел, якщо до нього було повністю або частково приєднані доходи, отримані злочинним шляхом; c) прибутку або інших вигод, отриманих від доходів, від майна, в яке були перетворені або конвертовані доходи, отримані злочинним шляхом, або від майна, до якого залучені доходи, отримані злочинним шляхом.

Згідно з ч. 2 ст. 167, ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт на майно може бути накладений зокрема у випадку, якщо речі, документи, гроші, тощо набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них або на які було спрямоване кримінальне правопорушення, речі, документи підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З поданого клопотання вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з вимогами про скасування арешту майна з 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала її батьку ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , накладеного постановою б/н від 12.05.2011 року Управлінням СБУ в Дніпропетровській області, номер обтяження та про скасування арешту на невизначене майно, накладеного постановою б/н від 12.05.2011 року Управлінням СБУ в Дніпропетровській області реєстраційний номер обтяження 11195824.

На підтвердження своїх вимог та реальності накладеного арешту на вказане майно, ОСОБА_1 надає суду копію Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів від 18.12.2024 року, де зазначено, що арешт на вказане майно накладено згідно з постановою про накладення арешту на майно, б/н, 12.05.2011 року, Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області.

При цьому, просить скасувати арешт майна у зв`язку із смертю власника вказаного майна - її батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також з підстав того, що вона немає жодного відношення до кримінального провадження.

Проте, належних доказів, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт було накладено необґрунтовано, чи доказів спричинення негативних наслідків від застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, заявницею суду не надано. Як і не надано копії постанови б/н від 12.05.2011 року Управлінням СБУ в Дніпропетровській області, на підставі якої було накладено арешт та не зазначено по якому кримінальному провадженню.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що обґрунтованих підстав для скасування арешту майно не було встановлено, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 107, 170, 174 КПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про скасування арешту майна залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Т.О. Дубіжанська