Провадження № 1-кс/333/3224/24
УХВАЛА

Іменем України

27 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, клопотання старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007361 від 22.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

25.11.2024 року старший слідчий в ОВС першого СВ (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2024 року за № 0007361, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що провадженні першого СВ (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі перебувають матеріали кримінального провадження № 0007361, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 22.11.2024 року, приблизно о 09 год. 20 хв., водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , солдат), керуючи автомобілем марки «Nissan Navara», реєстраційний номер НОМЕР_2 -BG- НОМЕР_3 (реєстрація Нідерланди), здійснював рух по проїзній частині о. Хортиця у м. Запоріжжі, з боку вул. Таганської в напрямку вул. Січі. В якості пасажира в автомобілі перебував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , солдат).

В цей же час, в попутному з ним напрямку, позаду нього здійснював рух водій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (військовослужбовець СБУ), керуючи автомобілем марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_4 .

В попутному з вказаними транспортними засобами, позаду них, здійснювала рух водій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , керуючи автомобілем марки «Hyundai i10», реєстраційний номер НОМЕР_5 .

В той же час у зустрічному вказаним транспортним засобам напрямку здійснював рух водій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , керуючи автомобілем марки «MAN TGM 18.250», реєстраційний номер НОМЕР_6 .

Під час руху, у зв`язку з затором, який утворився на проїзній частині, водій ОСОБА_5 почав знижувати швидкість руху.

Водій ОСОБА_10 , не обравши безпечну швидкість для руху та не дотримавшись безпечної дистанції, скоїв зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля із задньою частиною автомобіля марки «Nissan Navara», реєстраційний номер НОМЕР_2 -BG- НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_5 .

В той же час, водій ОСОБА_8 , з метою уникнення зіткнення з вказаними вище транспортними засобами, змінила напрямок руху вліво, виїхала на смугу зустрічного руху та скоїла зіткнення передньої частини керованого нею транспортного засобу з передньою частиною автомобіля марки «MAN TGM 18.250», реєстраційний номер НОМЕР_6 , під керуванням водія ОСОБА_9 .

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження, з якими її госпіталізовано до КНП «МЛ № 9» ЗМР.

Дане кримінальне правопорушення кваліфікується за ч. 1 ст. 286 КК України.

22.11.2024 року, після закінчення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, автомобілі марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_4 , та марки «Hyundai i10», реєстраційний номер НОМЕР_5 , тимчасово вилучено.

Автомобілі марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_4 , та марки «Hyundai i10», реєстраційний номер НОМЕР_5 , є речовими доказами по зазначеному кримінальному провадженню, так як зберігли на собі сліди вчинення цього правопорушення.

Автомобілі марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_4 , та марки «Hyundai i10», реєстраційний номер НОМЕР_5 , поміщено для зберігання на спеціальний майданчик ГУНП в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, 13.

Автомобіль марки «Hyundai i10», реєстраційний номер НОМЕР_5 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_8 та знаходиться у її користуванні.

Накладення арешту на автомобіль марки «Hyundai i10», реєстраційний номер НОМЕР_5 , необхідне для забезпечення кримінального провадження, а саме для проведення на стадії досудового розслідування першочергових процесуальних дій, таких як судової інженерно-транспортної експертизи за напрямком «Дослідження технічного стану транспортного засобу», судової інженерно-транспортної експертизи за напрямком «Транспортно-трасологічні дослідження» та судової інженерно-транспортної експертизи за напрямком «Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди». Збереження автомобіля в тому ж стані, в якому він залишився після дорожньо-транспортної пригоди має суттєве значення для кримінального провадження.

Більш того, вказаний автомобіль зберігає на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди, а також слідову інформацію, у зв`язку з чим забезпечення його збереження в тому ж вигляді, в якому він перебуває після дорожньо-транспортної пригоди, являється одним із способів встановлення доказів в кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, слідчий просить слідчого суддю накласти арешт на автомобіль марки «Hyundai i10», реєстраційний номер НОМЕР_5 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_8 , який являється доказом вчинення кримінального правопорушення та містить на собі сліди його вчинення, з позбавленням його власника та інших осіб права користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Слідчий, прокурор у судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, слідчий надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі.

ОСОБА_8 , яка є власником автомобілю марки «Hyundai i10», реєстраційний номер НОМЕР_5 , в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд клопотання без її участі, залишила вирішення питання щодо поданого слідчим клопотання на розсуд суду.

Дослідивши клопотання і додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що 22.11.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (кримінальне провадження № 0007361).

Клопотання слідчого про арешт майна погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 . У ньому зазначено підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна та конкретизовано майно, що належить арештувати, тобто клопотання оформлене відповідно до вимог ст. 171 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучені документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Аналіз змісту ст. 168 КПК України свідчить, що тимчасово вилученим майном може вважатись майно, яке одержано в результаті: затримання особи в порядку, передбаченому ст. ст. 207, 208 цього Кодексу, обшуку, огляду.

Вилучені речі, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення ошуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 237 КПК України).

Таким чином, вирішення питання про те, чи є майно, яке потрапило до уповноваженої особи органу досудового розслідування, тимчасово вилученим, залежить від того, чи надавався дозвіл на його вилучення слідчим суддею.

Припинення статусу тимчасово вилученого майна передбачено лише шляхом накладені арешту або його повернення.

Статтею 169 КПК України визначено вичерпний перелік підстав для повернення тимчасово вилученого майна, а саме: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 КПК України; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається: 1) з метою забезпечення збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше робочого дня після вилучення майна, в порядку з ч. 5 ст. 171 КПК України.

Відповідно до постанови слідчого про долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 22.11.2024 року автомобіль марки «Hyundai i10», реєстраційний номер НОМЕР_5 , визнано речовим доказом.

Визначена у клопотанні слідчого річ, а саме: автомобіль марки «Hyundai i10», реєстраційний номер НОМЕР_5 , відповідає критеріям, зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки зберегла на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Частиною другою ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу) 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 179 цього Кодексу): 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що існують підстави, визначені у ч. 2 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

З урахуванням принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати майна, зазначеного у клопотанні слідчого чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 167, 170-173, 175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2024 року за № 0007361, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Hyundai i10», реєстраційний номер НОМЕР_5 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_8 , який являється доказом вчинення кримінального правопорушення та містить на собі сліди його вчинення, з позбавленням його власника та інших осіб права користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1