Справа №127/289/25
Провадження №1-кс/127/74/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 про примусове відібрання біологічних зразків у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001454 від 28.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділення відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про примусове відібрання біологічних зразків.

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0001454 від 28.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , у порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 року, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 та Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів) вчинив умисний злочин у сфері незаконного обігу психотропних речовин за наступних обставин.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне зберігання з метою збуту психотропних речовин, діючи умисно, за невстановлених обставин в невстановлені дату і час (але не пізніше 28.12.2024), незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, обіг якої заборонено, з метою подальшого її збуту іншим особам шляхом залишення кожного разу у новому таємному місці різних частин міста Вінниці однієї, попередньо розфасованої і упакованої у полімерний пакет, обмотаний клейкою стрічкою, певної кількості психотропної речовини (тобто шляхом розкладання так званих «закладок»), тобто підготовлені згортки для подальшого їх збуту, які з цією метою зберігав при собі.

В подальшому, 28.12.2024, приблизно о 17 год. 30 хв., ОСОБА_4 , продовжуючи свою протиправну діяльність у сфері незаконного обігу психотропних речовин, перебуваючи у лісовій місцевості неподалік вулиці Маяковського у м. Вінниці, був зупинений працівниками поліції та на запитання яких про наявність у нього заборонених речовин, усвідомлюючи, що його дії, спрямовані на зберігання психотропних речовин будуть викриті, повідомив, що у нього при собі наявна особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP.

Надалі, 28.12.2024 о 19:43 слідчим слідчого відділення відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області у лісовій місцевості неподалік вул. Маяковського у м. Вінниці, під час затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України проведено обшук останнього, в ході якого у лівій кишені штанів, у які він був одягнений, було виявлено та в подальшому вилучено один поліетиленовий пакет з кристалоподібною речовиною та 49 поліетиленових пакетів з кристалоподібною речовиною, які зберігав при собі з метою подальшого збуту.

Відповідно до висновку експерта від 29.12.2024 в наданій на експертизу речовині масою 0,4866 г., яка знаходилася у одному поліетиленовому пакеті, міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, - PVP, масою 0,3810 г.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 (редакція від 05.12.2012) «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів таблиця 1, список № 2) PVP віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

29.12.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

02.01.2024 винесено постанову про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи у підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В подальшому, ОСОБА_4 в категоричній формі відмовився від відібрання (надання) біологічних зразків для проведення подальшого експертного дослідження, про що власноруч написав відповідну заяву.

Слідчий, враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані біологічні зразки мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, тому звернувся до суду з даним клопотання та просить його задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити. Зазначив, що у кримінальному провадженні було призначено проведення судової біологічної експертизи, що передбачає у свою чергу відібрання у підозрюваного біологічних зразків букального епітелію, які необхідно представити для експертного дослідження. Проведення вказаної експертизи в межах наведеного кримінального провадження є необхідним, оскільки необхідно встановити, чи наявні біологічні зразки підозрюваного на вилучених згортках, що буде сприяти підтвердженню або спростування причетності підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, що передбачено ч. 2 ст. 307 КК України.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні в режимі відеоконференції просила відмовити у задоволенні клопотання, оскільки в матеріалах клопотання відсутня постанова слідчого про призначення судової експертизи, проведення якої потребує відібрання біологічних зразків у підозрюваного. Після представлення слідчим копії відповідної постанови у судовому засіданні, просила відмовити в задоволенні наведеного клопотання з тих підстав, що наведена постанова не була вручена підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику. Крім того зазначила, що згідно сталої практики ЄСПЛ примусове відібрання біологічних зразків у підозрюваного для підтвердження його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення не допускається.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника ОСОБА_5 та просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Згідно з частиною 1 статті 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Частиною 1 статті 245 КПК України визначено, що у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.

Відповідно до ч.3 ст. 245 КПК України відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Аналіз змісту статті 245 КПК України свідчить, що підставою для примусового відібрання біологічних та інших зразків є призначення в рамках кримінального провадження відповідної судової експертизи.

В судовому засіданні слідчим ОСОБА_3 було надано суду копію постанови слідчого СВ Відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 від 23.01.2025 про призначення у кримінальному провадженні №0001454 від 28.12.2024 судової біологічної експертизи, з наведенням відповідного переліку питань, що ставляться на вирішення експерта, що потребує відібрання у підозрюваного біологічних зразків букального епітелію.

З огляду на викладене заперечення сторони захисту щодо відсутності підстав для примусового відібрання біологічних зразків букального епітелію у підозрюваного ОСОБА_4 у зв`язку з не призначенням у кримінальному провадженні відповідної судової біологічної експертизи судом відхиляються, оскільки слідчим в судовому засіданні представлено відповідну копію постанови про призначення відповідної експертизи у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя відхиляє заперечення захисника ОСОБА_5 з посиланням на відповідну практику ЄСПЛ, щодо неможливості примусового відібрання біологічних зразків у підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки такі докази будуть використовуватись на підтвердження винуватості її підзахисного в кримінальному провадженні, що згідно її позиції є недопустимим, з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту заперечень, захисник підозрюваного посилається на практику ЄСПЛ щодо примусового відібрання біологічних зразків у особи, зокрема на справи «Яллог проти Німеччини» (рішення від 11.07.2006 року), «Функе проти Франції» (рішення від 25.02.1993 року), «Джей.Бі. проти Швейцарії» (рішення від 03.05.2001 року).

Поряд з цим проаналізувавши вказані рішення ЄСПЛ, суд встановив, що у даних рішеннях зазначалося про недопущення застосування до особи примусових заходів задля отримання від неї даних, які можуть бути використані як підстава для висунення обвинувачення такій особі.

Викладені в даних справах висновки ЄСПЛ не означають того, що відібрання біологічних зразків в примусовому порядку в будь-якому разі суперечить Конвенції. Натомість, коли ж біологічні зразки в особи вилучаються примусово з метою встановлення причетності її до вчинення злочину, і обумовлені відсутністю інших доказів для обґрунтованості висунення підозри, то примусове їх надання суперечитиме положенням ст. 6 Конвенції.

В цьому аспекті суддя відзначає, що підозра ОСОБА_4 оголошена 29.12.2024, що вбачається з матеріалів клопотання. Примусове відібрання біологічних зразків букального епітелію у підозрюваного здійснюється не з метою висунення йому обвинувачення, а з метою підтвердження або спростування його причетності до вчинення конкретних дій, які мають значення для правильної кваліфікації його діяння, яке підтверджується уже зібраними у справі в частині доказами.

Отже біологічні зразки у особи можуть бути отримані поза її згодою лише тоді, коли метою відібрання таких зразків не є отримання доказів обвинувачення особи, яка надає такі зразки, на чому наголосив Верховний Суд у постанові по справі № 163/2245/17.

Як встановлено в судовому засіданні слідством були здобуті достатні докази, які свідчать про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, що стало підставою для оголошення останньому підозри у вчиненні злочину.

В даному випадку метою проведення слідчої дії у вигляді відібрання біологічних зразків у підозрюваного є перевірка вже отриманих доказів у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя в даному випадку вважає за необхідне взяти до уваги рішення колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справі №591/2823/19 від 02.02.2023, в якому суд констатував наступне. Зразки, отримані для експертизи, не є доказами у кримінальній справі, проте несуть в собі інформацію, що має доказове значення. Така інформація стає доступною і може бути застосована в доведенні по кримінальному провадженню лише в результаті проведення експертизи. Саме тому зразки для порівняльного дослідження мають особливий процесуальний статус, являють собою матеріал для отримання нового або перевірки вже наявного доказу. Зразки, отримані для проведення експертизи, самі по собі не встановлюють обставин, що входять до предмета доказування, вони потрібні для порівняльного дослідження під час проведення експертизи. Отримання зразків для експертизи повинно здійснюватися з дотриманням таких вимог: забезпечення прав і свобод людини; одержання зразків належною особою у передбаченому порядку; забезпечення безсумнівності походження зразків від конкретного об`єкта, їх достовірності; правильне документування ходу і результатів слідчої дії.

Тобто в даному випадку метою відібрання біологічних зразків не є отримання доказів обвинувачення особи, яка надає такі зразки, що не суперечить правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові по справі № 163/2245/17, а також практиці ЄСПЛ, на яку посилалася захисник ОСОБА_5 в своїх запереченнях.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що біологічні зразки ЄСПЛ розглядаються як фізичні чи об`єктивні проби, що використовуються у криміналістичному аналізі і до яких не застосовується право не свідчити проти себе («PG и JH проти Сполученого Королівства»), проте такі процедури не повинні досягати мінімального рівня жорстокості, за якого вони становили б порушення ст. 3 ЄКПЛ («Тирадо Ортіс і Лосано Мартін»). Щоб одержати такі матеріали, зазвичай підозрюваного просять пасивно витримати незначне порушення його фізичної цілісності або отримують матеріал, який виробляється в процесі природної життєдіяльності організму («Сондерз проти Сполученого Королівства», без завдання ризику для здоров`я («Яллох проти Німеччини»).

Окрім того, право не свідчити проти себе розуміється як право особи не говорити нічого з приводу підозри чи обвинувачення висунутого проти неї, та відмовитися відповідати на запитання у будь-який момент.

Приймаючи до уваги викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та наявні достатні підстави для надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків букального епітелію у підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки дана слідча дія буде сприяти проведенню повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування кримінального провадження, сприятиме встановленню важливих обставин у кримінальному провадженні шляхом подальшого забезпечення проведення необхідних експертиз.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 159, 160, 164, 223, 245, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 задовольнити.

Надати слідчому СВ Відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 дозвіл на примусове відібрання у підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічних зразків, а саме зразків букального епітелію для проведення судової біологічної експертизи.

Ухвала залишається в силі протягом двох місяців з дня її постановлення.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя