Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/7139/24
Провадження №: 1-кп/332/298/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2025 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2024 за № 0000852, у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, яка має повну вищу освіту, одружена, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштована, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, введений воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, період якого в подальшому був неодноразово продовжений згідно зі змістом відповідних нормативних актів та який діє і по теперішній час.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи, що на території України згідно з Указом Президента України введено воєнний стан, 19.11.2024, приблизно о 18 годині 30 хвилин, знаходячись у парковій зоні по вулиці Добровольчих батальйонів у м. Запоріжжі, на одній із лавок побачила ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка сиділа у непритомному стані, після чого, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, вирішила таємно викрасти належне останній майно.

У подальшому, того ж дня, приблизно о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що на території України згідно з Указом Президента України введено воєнний стан, знаходячись у парковій зоні по вулиці Добровольчих батальйонів у м. Запоріжжі, на відстані приблизно 30 метрів від магазину «ЕVA» № 10113 ТОВ «РУШ», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Мирослава Симчича, б. 54-А, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, скориставшись темним часом доби, відсутністю уваги випадкових перехожих та непритомним станом ОСОБА_6 , яка сиділа на одній із лавок у вищевказаному місці в парковій зоні, шляхом вільного доступу таємно викрала належне останній майно, а саме:

-мобільний телефон марки «Samsung», моделі «Galaxy А53 5G», у корпусі помаранчевого кольору, об`ємом пам`яті 8/256 Gb, S/N: RZCW11ZDKJE, з наступними міжнародними ідентифікаторами мобільного обладнання (IMEI), а саме, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , ринкова вартість якого згідно з висновком експерта від 25.11.2024 № 4971 станом на 19.11.2024 складає 8 820 гривень 00 копійок, який ОСОБА_6 тримала у своїй правій руці;

-два полімерні пакети, що стояли на землі поряд з лавкою, на якій сиділа ОСОБА_6 , в одному з яких знаходилися продукти харчування, які матеріальної цінності не мають, а в іншому - електрочайник марки «gorenje», моделі «К17DWD» чорного кольору, ринкова вартість якого згідно з висновком експерта від 25.11.2024 № 4071 станом на 19.11.202 складає 2 078 гривень 01 копійка.

Після цього ОСОБА_4 безперешкодно залишила місце вчинення кримінального правопорушення та направилася у невідомому напрямку з викраденим майном, яким у подальшому розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 10 898 гривень 01 копійка (десять тисяч вісімсот дев`яносто вісім гривень 01 копійка).

Суд кваліфікує дії обвинуваченої за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину визнала повністю, щиро розкаялася та пояснила, що 19 листопада 2024 року, у вечірній час доби, побачила на лавці у парковій зоні біля магазину «ЕVA» жінку у непритомному стані. У руці жінка тримала мобільний телефон, а поруч стояли пакети. ОСОБА_4 забрала у жінки телефон та належні їй пакети і віднесла додому. У подальшому електричний чайник продала. Після того, як до неї прийшли працівники поліції, вона зізналася у скоєному, телефон добровільно віддала.

ОСОБА_4 у скоєному щиро розкаялася, виказала жаль з приводу вчиненого, зазначила, що телефон був повернутий потерпілій.

У судове засідання потерпіла ОСОБА_6 не з`явилася, просила здійснити розгляд кримінального провадження за її відсутності, покарання обвинуваченій призначити на розгляд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оскільки під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, у зв`язку з цим та за згодою інших учасників судового провадження суд відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювались, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченої. При цьому судом було з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, та роз`яснив, що в даному випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченій виду та міри покарання, суд відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину.

Дослідивши докази, що характеризують особу обвинуваченої, суд встановив, що обвинувачена до лікаря психіатра за медичною допомогою не звертався, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, одружена, на утриманні малолітніх та повнолітніх дітей не має, раніше не судима. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2024 (справа № 332/4498/24, провадження № 1-кп/332/516/24) кримінальне провадження, внесене до 12.07.2024 до Єдиного судового реєстру досудових розслідувань за № 0000516, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 66 КК України визнає щире каяття, яке виразилось у виказанні жалю з приводу вчиненого.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Отже, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, але у мінімальному його розмірі, передбаченому санкцією статті, яка передбачає відповідальність за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Крім того, враховуючи те, що ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість в інкримінованому їй діянні, щиро розкаялася у скоєному, виказала жаль з приводу вчиненого, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, а тому відповідно до вимог ст. 75 КК України звільняє обвинувачену від відбування покарання з випробуванням із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Призначене покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України не застосовувались.

Потерпілою ОСОБА_6 заявлений цивільний позов до обвинуваченої про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, у розмірі 2 078,01 грн.

Обвинувачена ОСОБА_4 зазначені вище позовні вимоги визнала повністю.

Заявлений цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 щодо стягнення зі ОСОБА_4 спричиненої матеріальної шкоди підлягають задоволенню у зв`язку з його обґрунтованістю та безпосереднім визнанням обвинуваченою.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 75, 76, ч. 4 ст. 185 КК України, ст.ст. 100, 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, визначивши їй іспитовий строк тривалістю в 1 (один) рік.

Згідно з п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити повністю.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завдану кримінальним правопорушенням майнову шкоду у розмірі 2 078,01 грн.

Речові докази:

- порожню коробку з-під мобільного телефону «Samsung» моделі «Galaxy А53 5G», яка за цілісною розпискою від 21.11.2024 передана на відповідальне зберігання законному володільцю ОСОБА_6 , залишити у ОСОБА_6 ;

- мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy А53 5G» у корпусі помаранчевого кольору, об`ємом пам`яті 8/256 Gb, S/N: RZCW11ZDKJE, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який за цілісною розпискою від 02.12.2024 переданий на відповідальне зберігання законному володільцю ОСОБА_6 , залишити у ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1