УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ :

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області із клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області на автомобіль BMW X1 кузов № НОМЕР_1 , н.з. НОМЕР_2 та свідоцтво про його реєстрацію та ключі від нього.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що на підставі ухвали слідчого судді у рамках кримінального провадження № 006997 від 16.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України було надано обшук за місцем проживання ОСОБА_5 з метою виявлення автомобіля КІА, однак не виявивши вказаний транспортний засіб працівниками поліції було виявлено та вилучено автомобіль BMW X1 кузов № НОМЕР_1 , н.з. НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_5 на законних підставах та свідоцтво про його реєстрацію.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засідання повністю підтримав клопотання та просив сйого задоволити з викладених у ньому підстав.

В судовому засідання прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання, вказавши, що відносно вилученого під час проведення обшуку автомобіля BMW X1 здійснено процедуру примусового відчуження автотранспортних засобів, відповідно до наказу начальника районної військової адміністрації ОСОБА_6 від 03.03.2022 за №2.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з вимогами ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ст. ст. 94, 132, 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Судом встановлено, що у проваджені Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 006997 від 16.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

25.03.2020р. в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 по місцю проживання ОСОБА_5 , було вилучено свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб за НОМЕР_3 , посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_7 , автомобіль марки «BMW X1», державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , чорного кольору, при перевірці якого встановлено, що цифри та літери нанесені на номері кузова, нанесені кустарним способом, який в подальшому було поміщено на територію спеціального майданчика для зберігання тимчасово утримання транспортних засобів Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області, що за адресою: с. Городок, вул. Барона Штейнгеля, 90 Рівненського району Рівненської області.

Згідно постанови від 26.03.2020 свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб за НОМЕР_3 , посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_7 , автомобіль марки «BMW X1», державний реєстраційний знак НОМЕР_2 визнані як речові докази.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 02.04.2020 за результатами розгляду клопотання слідчого, накладено арешт на вищевказане майно, що було вилучене під час проведення обшуку 03.12.2024 за місцем проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ухвали суду про накладення арешту на майно слідує, що підставою для цього слугувала необхідність збереження речового доказу з метою повного, всебічного та неупередженого проведення слідчий (розшукових) дій, що в свою чергу може позбавити можливості встановлення істини у кримінальному провадженні, а також проведення судових експертиз.

Крім того, що згідно висновку експерта Рівненського НДЕКЦ № 3.4-57/20 від 27.03.2020р. маркувальні позначення номера кузова автомобіля «BMW X1», державний реєстраційний знак НОМЕР_2 піддавались зміні. Першопочатковими маркувальними позначеннями номера кузова наданого на експертизу автомобіля «BMW X1», державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , являються WBAVP31070VN10430. Маркувальні позначення номера кузова автомобіля «BMW X1», державний реєстраційний знак НОМЕР_2 піддавались зміні, шляхом механічного знищення першопочаткових маркувальних позначень та нанесення на їх місце не заводським способом маркувань НОМЕР_1 .

Згідно дослідженого витягу з бази «armor», автомобіль «BMW X1», державний реєстраційний знак НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , з 15.11.2018р. рахується викраденим у гр. ОСОБА_9 , у м. Львів.

Ухвала про накладення арешту на майно в апеляційному порядку не оскаржена.

Відповідно до положень статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції РНБО України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб, який у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією рф проти України, Указами Президента продовжено, востаннє до 09.05.2025.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що у Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема, примусово відчужувати майно, що перебуває у приватній або комунальній власності, вилучати майно державних підприємств, державних господарських об`єднань для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану в установленому законом порядку та видавати про це відповідні документи встановленого зразка.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» примусове відчуження або вилучення майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану здійснюється за рішенням військового командування, погодженим відповідно з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною, районною, Київською чи Севастопольською міською державною адміністрацією або виконавчим органом відповідної місцевої ради, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті.

Згідно наказу начальника районної військової адміністрації ОСОБА_6 від 03.03.2022 за №2 здійснено примусове відчуження транспортного засобу з реєстраційним номером НОМЕР_2 , марки «BMW X1», 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_10 .

На підставі вище викладеного, враховуючи наявність підстав для примусового відчуження чи вилучення вказаного майна у розумінні статті 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», ст. 4 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану», слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Відповідно до висновку про застосування норми права, який міститься в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 лютого 2019 року в справі № 569/17036/118 (провадження № 51-598 кмо 19), ухвала слідчого судді про повне або часткове скасування арешту майна, постановлена за правилами ст. 174 КПК, не підлягає апеляційному оскарженню.

Така ж позиція об`єднаної палати щодо вказаних правовідносин у даному кримінальному провадженні узгоджується з висновком про застосування норми права, який міститься в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24.05.2024 в справі №712/191/23 (провадження №51-3208кмо 23).

За таких обставин, ухвали слідчого судді про повне або часткове скасування арешту майна та про відмову в скасуванні арешту майна, постановлені в порядку ст. 174 КПК, апеляційному оскарженню не підлягають. При цьому відмова у скасуванні арешту майна не позбавляє особу права звернутися до суду з повторним клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України як на досудовому розслідуванні, так і під час судового провадження.

Керуючись ст. ст. 170-173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні улопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя