18 грудня 2024 року м. Запоріжжя
У ході досудового розслідування встановлено, що група осіб, на території м. Запоріжжя, Запорізького району та Запорізької області здійснюють свою незаконну діяльність, пов`язану з незаконним виготовленням та збутом, у великих розмірах, особливо небезпечного наркотичного засобу "КАНАБІС". Також встановлено, що протягом тривалого часу, група осіб, які є мешканцями міста Запоріжжя, здійснюють фасування, перевезення, зберігання, з метою збуту та збут наркотичного засобу "Канабіс". 11.12.2024 слідчим СВ ВП № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, у період часу з 15:14 по 18:50 год. на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено: три круглі металеві банки та дві круглі пластикові банки, в яких міститься подріблена речовина із характерним запахом «канабісу» рослинного походження; картонну коробку із полімерними зіп-пакетами; електронні ваги у кількості трьох штук; вакуматор «Ambianо» та рулон плівки до нього; банківську картку «Банк Михайлівський» № НОМЕР_1 ; пластикову картку від сім-карти НОМЕР_2 та стартовий пакет від сім-картки НОМЕР_3 ; зошит із чорновими записами; металеву миску з ножицями, які мають нашарування пильових залишків речовини рослинного походження; футляр чорного кольору з пристроєм для вживання канабісу; 5 (п`ять) зіп-пакетів чорного кольору з запахом канабісу всередині; білу пластикову банку (BETA-ALANIN) порожня, з характерним запахом канабісу всередині; обрізану нижню частину від полімерної пляшки 0,5 літрів, прозору з характерним запахом канабісу, обрізаний полімерний стакан та кришка з-під дезодоранту; мобільний телефон «Samsung Galaxy S21FE5G», ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 з сім-картами НОМЕР_6 та НОМЕР_3 ; грошові кошти у сумі 9350 доларів США, купюрами 100 і 50 доларів США та 70 Євро, купюрами 50 та 20 Євро.
Враховуючи, що вказане майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин, з метою збереження речових доказів, старший слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, зазначене у клопотанні.
Слідчий клопотання підтримав, про що надав відповідну заяву.
Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 у судове засідання надав заяву, згідно якої зазначив, що проти задоволення даного клопотання заперечує частково. Вилучені грошові кошти до кримінального провадження ніякого відношення не мають, належать. Дані грошові кошти були отриманні у борг ОСОБА_5 у ОСОБА_6 , ще у червні 2023 року, що підтверджується борговою розпискою. Просить відмовити у накладенні арешту на зазначені грошові кошти у сумі 9350 доларів США.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до таких висновків.
11.12.2024 було проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено грошові кошти, речі та предмети, на які слідчий просить накласти арешт.
11.12.2024 старшим слідчим винесено постанову про визнання вилучених під час проведення обшуку грошових коштів, речей та предметів, речовими доказами.
Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Отже, наявні достатні підстави вважати, що: три круглі металеві банки та дві круглі пластикові банки, в яких міститься подрібнена речовина із характерним запахом «канабісу» рослинного походження; картонна коробка із полімерними зіп-пакетами; електронні ваги у кількості трьох штук; вакуматор «Ambianо» та рулон плівки до нього; пластикова картка від сім-карти НОМЕР_2 та стартовий пакет від сім-картки НОМЕР_3 ; зошит із чорновими записами; металева миска з ножицями, які мають нашарування пильових залишків речовини рослинного походження; футляр чорного кольору з пристроєм для вживання канабісу; 5 (п`ять) зіп-пакетів чорного кольору з запахом канабісу всередині; біла пластикова банка (BETA-ALANIN) порожня, з характерним запахом канабісу всередині; обрізана нижня частина від полімерної пляшки 0,5 літрів прозора з характерним запахом канабісу, обрізаний полімерний стакан та кришка з-під дезодоранту; мобільний телефон ОСОБА_7 «Samsung Galaxy S21FE5G», ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 з сім-картами НОМЕР_6 і НОМЕР_3 ; грошові кошти в сумі 9350 доларів США, купюрами 100 і 50 доларів США та 70 Євро, купюрами 50 та 20 Євро; на які слідчий просить накласти арешт, відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Доведена необхідність такого арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна (ч. 3 ст. 173 КПК України).
Отже, виходячи з викладеного, у частині накладення арешту на банківську картку «Банк Михайлівський» № НОМЕР_1 , слідчий суддя відмовляє, оскільки не відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та слідчим не доведено необхідність такого арешту.
Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.
- три круглі металеві банки та дві круглі пластикові банки, в яких міститься подрібнена речовина із характерним запахом «канабісу» рослинного походження;
- картонну коробку із полімерними зіп-пакетами;
- електронні ваги у кількості трьох штук;
- вакуматор «Ambianо» та рулон плівки до нього;
- пластикову картку від сім-карти НОМЕР_2 та стартовий пакет від сім-картки НОМЕР_3 ;
- зошит із чорновими записами;
- металеву миску з ножицями, які мають нашарування пильових залишків речовини рослинного походження;
- футляр чорного кольору з пристроєм для вживання канабісу;
- 5 (п`ять) зіп-пакетів чорного кольору з запахом канабісу всередині;
- білу пластикова банка (BETA-ALANIN) порожня, з характерним запахом канабісу всередині;
- обрізану нижню частину від полімерної пляшки 0,5 літрів прозора з характерним запахом канабісу, обрізаний полімерний стакан та кришка з-під дезодоранту;
- мобільний телефон «Samsung Galaxy S21FE5G», ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 з сім-картами НОМЕР_6 і НОМЕР_3 ;
- грошові кошти в сумі 9350 доларів США, купюрами 100 і 50 доларів США та 70 Євро, купюрами 50 та 20 Євро, які 11.12.2024 були вилучені у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
В іншій частині клопотання про накладення арешту на банківську картку «Банк Михайлівський» № НОМЕР_1 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1