У Х В А Л А

іменем України

Справа №377/291/25

Провадження №1-кс/377/17/25

05 квітня 2025 року слідчий суддя Славутицького міського суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі клопотання слідчого слідчого відділення Відділення поліції № 2 Вишгородського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Славутицького відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000043 від 04 квітня 2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростень, Житомирської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України,-

У С Т А Н О В И Л А:

05 квітня 2025 року до суду подано клопотання слідчого слідчого відділення Відділення поліції № 2 Вишгородського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Славутицького відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000043 від 04 квітня 2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України, внесеного до ЄРДР за № 0000043 від 04 квітня 2025 року. Відповідні обставини підозри підтверджуються вагомими доказами, зібраними під час досудового розслідування. Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 зможе вчиняти дії, направлені на ухилення від органів досудового розслідування або суду, оскільки усвідомлює, що вчинений ним злочин, передбачений частиною 2 статті 307 КК України, є тяжким та тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з відбуванням його в місцях позбавлення волі. Крім цього, у підозрюваного ОСОБА_4 відсутнє зареєстроване місце проживання у м. Славутичі, Вишгородського району, Київської області. Наявність ризику, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, може незаконно впливати на свідка ОСОБА_7 .. Ризик, передбачений пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 без обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він не має постійного місця роботи, у нього відсутні легальні джерела доходу та належні засоби для існування. Відповідно до вимог частини 1 статті 184 КПК України під час досудового розслідування доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти, зазначеним у пунктах 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, так як є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний, який вчинив даний злочин, зможе продовжити свою злочинну діяльність, а також буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 України, та наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які підтверджені обставинами, викладеними у клопотанні, і є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених статтею 176 КПК України, не може бути застосований до нього.

Підозрюваний ОСОБА_4 у задоволенні поданого клопотання просив відмовити, свою причетність до злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України, не заперечував, просив обрати йому більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він не має наміру продовжувати свою злочинну діяльність та переховуватись від органів досудового розслідування і суду.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання та просив обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід, зокрема у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що клопотання є необґрунтованим, прокурором не доведена наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України. Крім цього, перебування підозрюваного у СІЗО може погіршити його самопочуття, оскільки він страждає на тривожно-депресивний розлад після смерті матері.

Вислухавши пояснення підозрюваного ОСОБА_4 , заслухавши думку прокурора та захисника, перевіривши матеріали, додані до клопотання, вважаю необхідним зробити наступний висновок.

Як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання, в провадженні слідчого відділення відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000043 від 04 квітня 2025 року, за ознаками злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України. 04 квітня 2025 року на підставі статті 208 КПК України ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні інкримінованого злочину.

Відповідно до вимог частини 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частиною 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з частиною 2 цієї статті підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За правилами пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами частини 5 статті 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

05 квітня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України.

Суть вказаного злочину, згідно з повідомленням про підозру, полягає у тому, що ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, через невстановлений досудовим розслідуванням інтернет магазин, у мобільному додатку «Telegram» через оператора інтернет магазину при невстановлених слідством обставинах, придбав з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину - PVP масою не менше 2,256 г, яка була розфасована у 6 полімерних згортках. 04.04.2025, попередньо отримавши від оператора інтернет магазину у мобільному додатку «Telegram» вказівку стосовно території, де необхідно зробити «закладки», на громадському транспорті електричка міжміського сполучення «Фастів-Славутич», незаконно перевіз вищезазначену особливо небезпечну психотропну речовину PVP до м. Славутич, Київської області, плануючи залишити, тобто здійснити «закладку» PVP у заздалегідь визначеному оператором інтернет магазину, місці. Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, усвідомлюючи їх протиправність, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, зберігаючи при собі особливо небезпечну психотропну речовину, з метою незаконного збуту, шляхом її продажу через залишення «закладки» на території м. Славутич, 04.04.2025, близько 12 години, прослідував від залізничного вокзалу в напрямку Київського кварталу, м. Славутич, Київської області, де почав розшукувати місце, де мав залишити «закладку» з особливо небезпечною психотропною речовиною, у розфасованому вигляді. У цей же день о 12 годині 14 хвилин ОСОБА_4 був зупинений працівниками відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області на автомобільній стоянці поблизу будинку №1 Київського кварталу м. Славутич, Вишгородського району, Київської області, а особливо небезпечна психотропна речовина - PVP, масою не менше 2,256 г, що знаходилася у 6 полімерних згортках, яку він незаконно зберігав при собі з метою збуту, у нього була вилучена. Згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, PVP віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено (таблиця 1, список 2).

Наявні у кримінальному провадженні дані, які здобуті із показань свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; протоколу огляду місця події від 04.04.2025; протоколу огляду речей від 04.04.2025; висновку експерта № СЕ-19/111-25/20926-НЗПРАП за результатами проведеної судової експертизи матеріалів, речовин і виробів від 05.04.2025, та з інших доказів, зібраних під час досудового розслідування, вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, і за який передбачено покарання, у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років.

Слідчий суддя погоджується із тим, що ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України щодо переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, існує. Наявність даного ризику стверджується суворістю покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку доведеності його вини у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України, що слідчий суддя зобов`язаний враховувати відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 178 КПК України. При оцінці даного ризику враховуються дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, конкретні обставини вчинення злочину, у якому він підозрюється, відсутність міцних соціальних зв`язків.

Так, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 23 січня 2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області, ОСОБА_4 , батько підозрюваного ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 06 серпня 2024 року Коростенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ), ОСОБА_10 , матір підозрюваного, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, підозрюваний в судовому засіданні пояснив, що він сам проживав в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , яке він отримав в спадщину після смерті батьків. В нього є рідний брат, проте він проживає окремо, оскільки в нього є своя сім`я.

Зазначені обставини свідчать про відсутність соціальних зв`язків такої міцності, які можуть запобігти ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

При оцінці даного ризику враховується існування реальної можливості переховування від органів досудового розслідування та суду з урахуванням суспільно-політичної обстановки в державі, введенням воєнного стану та існуванням непідконтрольних державі територій, тому ступінь вказаного ризику є надзвичайно високим.

Прокурором в судовому засіданні також доведено, що ризик, передбачений пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, який полягає в тому, що підозрюваний може незаконного впливати на свідка ОСОБА_7 у цьому кримінальному провадженні, який разом з ним їхав в електропоїзді міжміського сполучення «Фастів-Славутич», існує, оскільки вказаний свідок на даний час не допитаний судом, і його показання мають істотне значення у даному кримінальному провадженні.

Крім того, визнається доведений прокурором ризик, передбачений пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 зазначив, що він вчинив вказаний злочин з метою отримання доходів, так як не має постійного місця роботи та легальних джерел доходів для свого існування. Також підозрюваний повідомив, що раніше він здійснював збут психотропних речовин в м. Чернігові, проте не був затриманий працівниками поліції. Вказані обставини свідчать про можливість вчинення іншого кримінального правопорушення підозрюваним ОСОБА_4 ..

З урахуванням наведеного, оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені статтею 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України, вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, відсутність стійких соціальних зв`язків, наявність достатніх підстав про існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, вважаю, що будь-який інший запобіжний захід, передбачений статтею 176 КПК України, в тому числі і домашній арешт, на застосуванні якого наполягали підозрюваний та його захисник, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, тому дане клопотання підлягає задоволенню і до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать як запобігання встановленим ризикам, так і виконання завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України, та можуть негативно вплинути на перебіг досудового розслідування і судового розгляду даного кримінального провадження.

Відомостей, які б свідчили про неможливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчому судді не надано. Вік та стан здоров`я, зокрема тривожно-депресивний розлад підозрюваного, про що зазначено підозрюваним та його захисником в судовому засіданні, не виключають можливості тримання його під вартою.

Обмеження права ОСОБА_4 на свободу не суперечить положенням статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Відповідно до статті 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Згідно з положеннями частини 3 статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

За таких обставин, виходячи із змісту статті 183 КПК України, з урахуванням обставин злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , його майнового та сімейного стану, наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, відповідно до положень частин 4-5 статті 182 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до пункту 2 частини 5 статті 182 КПК України визначити заставу у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 гривень, з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 5 статті 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 183, 196, 197 КПК України,-

У Х В А Л И Л А:

Клопотання слідчого слідчого відділення Відділення поліції № 2 Вишгородського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Славутицького відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000043 від 04 квітня 2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з дня його фактичного затримання, тобто з 04 квітня 2025 року по 02 червня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування, з утриманням його в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».

Визначити заставу у розмірі 121 120 гривень, яку має право внести підозрюваний або інша фізична чи юридична особа (заставодавець) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області за наступними банківськими реквізитами:

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268119

Банк отримувача - ДКСУ, м. Київ

Код банку отримувача (МФО) - 820172

Рахунок отримувача - UA0018661.

Призначення платежу: (зазначити який платіж зараховується (вид) та вказати номер кримінального провадження, по якому зараховується платіж, а також дату народження підозрюваного).

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_4 покладаються такі обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду у цьому кримінальному провадженні за кожною вимогою;

2) не відлучатися із м. Коростеня Коростенського району Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Вищевказані обов`язки покладаються на підозрюваного на строк по 02 червня 2025 року.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному, прокурору.

Встановити строк дії ухвали по 02 червня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - протягом п`яти днів з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1