Єдиний унікальний номер 741/2112/23
Номер провадження 1-в/741/2/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Ніжинського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання відносно засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Чернігівського апеляційного суду від 03 квітня 2024 року ОСОБА_5 було засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до одного року обмеження волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 12 жовтня 2023 року остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки.

18 вересня 2024 року до Носівського районного суду Чернігівської області надійшло подання начальника Ніжинського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_5 . Подання обґрунтоване тим, що 03 травня 2024 року засудженого було постановлений на облік в Ніжинському РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області та ознайомлено з умовами відбування іспитового строку, винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, з якою його ознайомлено під підпис, роз`яснено наслідки ухилення від відбування іспитового строку. 17 травня 2024 року складено план роботи, з яким ОСОБА_5 ознайомився. 04 червня 2024 року надійшло повідомлення ВП № 4 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП від 02 лютого 2024 року та копія протоколу, за вчинення правопорушення на ОСОБА_5 накладено стягнення у виді попередження. 07 червня 2024 року у засудженого було відібрано письмові пояснення по даному факту та винесено письмове попередження за притягнення до адміністративної відповідальності. У подальшому на засудженого з ВП № 4 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області надійшов протокол про адміністративне затримання згідно з постановою суду від 16 травня 2024 року про призначення адміністративного стягнення у виді 15 діб адміністративного арешту за вчинення 02 травня 2024 року правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. У зв`язку із затриманням та відбуванням адміністративного арешту засуджений 21 червня 2024 року не з`явився на реєстрацію.

19 липня 2024 року ОСОБА_5 також не з`явився на реєстрацію, про свою відсутність не попередив.

22 липня 2024 року ОСОБА_5 був викликаний до сектору пробації, у поясненні повідомив, що вживав алкоголь зі знайомим, у результаті чого між ними виникла сварка та бійка, його побили і він вдома лікувався, у лікарню та поліцію не звертався. Засудженому було винесено друге письмове попередження за неявку на реєстрацію.

У ході щоквартальної адмінперевірки з ВП № 4 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області було встановлено, що ОСОБА_5 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 178 КУпАП 24 квітня 2024 року.

21 серпня 2024 року з Носівського районного суду Чернігівської області надійшла постанова про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначення стягнення у виді 340 грн штрафу.

Засудженому було направлено ряд викликів на 23 серпня 2024 року, 05 вересня 2024 року, за жодним із них він не з`явився, на телефонні дзвінки не відповідав.

17 вересня 2024 року було здійснено виїзд за місцем проживання ОСОБА_5 , засуджений був вдома із явними ознаками алкогольного сп`яніння, їхати до сектору пробації відмовився, усі необхідні документи були оформлені за його місцем проживання, засудженому було повідомлено про направлення матеріалів про скасування йому іспитового строку до Носівського районного суду.

Указане свідчить, що ОСОБА_5 на шлях виправлення ставати не бажає, порушує умови відбування іспитового строку, має два письмові попередження, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, не з`являвся на реєстрацію.

У судове засідання представник органу пробації ОСОБА_4 не з`вився, подав до суду заяву, у якій просив розглянути подання без представника органу пробації, просив взяти до уваги повідомлення Ніжинського РС № 1 пробації та копії матеріалів, які додані до заяви.

Прокурор у судовому засіданні подання органу пробації не підтримав, уважає, що підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_5 відсутні, оскільки засуджений з грудня 2024 року призваний на військову службу до лав ЗСУ та на даний час виконує свій обов`язок по захисту Батьківщини.

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи та подання, суд робить нижченаведений висновок.

Судом встановлено, що вироком Чернігівського апеляційного суду від 03 квітня 2024 року ОСОБА_5 було засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до одного року обмеження волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 12 жовтня 2023 року остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки. Одночасно на ОСОБА_5 покладено обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

03 квітня 2024 року вирок суду набрав законної сили

03 травня 2024 року засудженого було поставлений на облік в Ніжинському РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області та ознайомлено з умовами відбування іспитового строку, винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, з якою його ознайомлено під підпис, роз`яснено наслідки ухилення від відбування іспитового строку.

Згідно з листком реєстрації ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію 21 червня 2024 року, 19 липня 2024 року, 06 вересня 2024 року. Натомість з`явився на реєстрацію: 03 травня 2024 року, 17 травня 2024 року, 07 червня 2024 року, 05 липня 2024 року, 22 липня 2024 року, 02 серпня 2024 року, 16 серпня 2024 року, 17 вересня 2024 року.

Постановами Носівського районного суду Чернігівської області від 16 травня 2024 року та 15 липня 2024 року ОСОБА_5 було притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

07 червня 2024 року та 22 липня 2024 року ОСОБА_5 попереджено про те, що у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків, або вчинення правопорушень, орган пробації може надіслати до суду матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

Відповідно до повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 від 27 січня 2025 року № 4в/2/267 від 27 січня 2025 року ОСОБА_5 призивався на військову службу під час мобілізації в 242 НЦ з 28 грудня 2024 року.

Відповідно до довідки заступника командира в/ч НОМЕР_1 від 31 грудня 2024 року старший солдат ОСОБА_5 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у в/ч НОМЕР_1 с-ще АДРЕСА_3 з 28 грудня 2024 року по теперішній час.

Відповідно до повідомлення т. в. о. командира в/ч НОМЕР_1 № 1399 від 27 лютого 2025 року солдат ОСОБА_5 відповідно до мобілізаційного розпорядження командувача військ ОК « ІНФОРМАЦІЯ_3 » вважається таким, що з 19 лютого 2025 року увільнений від займаної посади та зарахований в розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 та вибув до нового місця служби м. Житомир.

Згідно з повідомленням командира в/ч НОМЕР_2 від 19 березня 2025 року № 813/11039 солдата ОСОБА_5 неможливо постановити на облік у зв`язку з тим, що він з 21 лютого 2025 року вважається таким, що справи та посаду здав та вибув до нового місця служби в/ч НОМЕР_3 у АДРЕСА_4 .

Із витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_2 від 21 лютого 2025 року № 52 убачається, що старший солдат ОСОБА_5 призначений з 21 лютого 2025 року на посаду стрільця-снайпера в/ч НОМЕР_3 та вибув до нового місця служби, с. Олешня.

Так, відповідно до п. 8 ст. 537 КПК України судом під час виконання вироків вирішується питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Згідно зі ст. 5 КВК України одним із головних принципів кримінально-виконавчого законодавства, виконання і відбування покарань є диференціація та індивідуалізація виконання покарань, раціональне застосування примусових заходів і стимулювання право слухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є встановлення умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Необхідною умовою скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого до місць позбавлення волі є з`ясування поважності причин неявки до органу з питань пробації.

У відповідності до п. 10 Постанови Пленуму ВС України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Розглядаючи подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні уповноваженого органу пробації, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення; можливість скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ст. 14 КВК військові частини здійснюють контроль за поведінкою засуджених військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням.

Крім того, Міністерство оборони України визначило і затвердило наказом від 17.09.2020 № 337 Порядок здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням. Цей порядок встановлює механізм здійснення контролю командирами (начальниками) військових частин (органів військового управління, військових навчальних закладів, установ, організацій) (далі - військові частини (установи)) за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням.

П. 11 ІІІ розділу Порядку передбачено, що у разі якщо військовослужбовець, звільнений від відбування покарання з випробуванням, продовжує не виконувати обов`язки або систематично вчиняти адміністративні правопорушення після застосування до нього письмового попередження, командир (начальник) військової частини (установи) надсилає до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений,- у разі необхідності вирішення питань,передбачених п. 8 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 на даний час є військовослужбовцем, проходить військову службу у в/ч НОМЕР_3 , а тому нагляд за його поведінкою протягом іспитового строку має здійснюватися командиром військової частини за місцем проходження служби, а не уповноваженим органом з питань пробації за місцем його проживання. А тому саме командир військової частини уповноважений звертатися до суду з відповідними клопотаннями про вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку, а не уповноважений орган з питань пробації.

Таким чином, ураховуючи, що Ніжинський РС № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області є органом, який не уповноважений звертатися до Носівського районного суду Чернігівської області із клопотанням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком і направлення для відбуття покарання засудженого ОСОБА_5 , оскільки нагляд за виконанням засудженим вироку суду має здійснюватися командиром військової частини, то в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, на підставі ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання начальника Ніжинського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного судом покарання відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_6