Справа №295/8270/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретарів судового

засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0003871 від 17.07.2017 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Тетерівка Житомирського району та області, громадянки України, розлученої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, працюючої у відділі з питань нотаріату, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

за ст. 367 ч.1 КК України,

з участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

обвинуваченої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_11

в с т а н о в и в :

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що у період 2015 року по 11.07.2017 ОСОБА_5 займала посаду головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Житомирській області.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про державну виконавчу службу» встановлено правовий статус працівників органів державної виконавчої служби, а саме працівники органів державної виконавчої служби (державні виконавці, керівні працівники і спеціалісти Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції) є державними службовцями.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 6 ч. З ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов`язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу. Якщо опис і арешт майна здійснювалися на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику (якщо інше не зазначено в судовому рішенні або якщо боржник відмовився приймати майно на зберігання). Виконавець своєю постановою може передати майно на зберігання іншому зберігачу. Копія постанови вручається новому зберігачу, до якої додається копія постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до п. 13 Розділу 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень у разі необхідності після передачі майна на зберігання за постановою виконавця таке майно може бути передано на зберігання іншому зберігачу. У постанові зазначаються причина передачі майна іншому зберігачу, прізвище, ім`я та по батькові зберігача, який здійснював зберігання майна, та прізвище, ім`я та по батькові нового зберігача. Постанова підписується виконавцем. У постанові робиться попередження новому зберігачеві майна про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт. Копія постанови вручається новому зберігачу, до якої додається копія постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі необхідності (наявність інформації про псування або розтрату майна тощо) виконавець до моменту передачі майна новому зберігачу може здійснити вихід за місцем зберігання майна для його огляду. У разі зміни кількісних чи якісних характеристик майна про це зазначається в постанові про призначення нового зберігача, при цьому виконавець готує повідомлення до органів досудового розслідування щодо притягнення зберігача до кримінальної відповідальності.

Факт передачі майна новому зберігачу засвідчується актом виконавця або актом приймання-передавання майна, який долучається до постанови про заміну зберігача.

Відповідно до п. 8 розділу 1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, Акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові виконавця, підстава для складання акта, особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт. У констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції. У кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються). Акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка "від підпису відмовився" проставляється напроти прізвища особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта.

Так, у провадженні головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_5 перебувало зведене виконавче провадження № 43182940 щодо стягнення боргу з ОСОБА_12 на користь юридичних осіб на загальну суму 419 510 гривень 34 копійки.

До складу вищевказаного зведеного виконавчого провадження входило два виконавчих провадження, а саме виконавче провадження № 22110659 від 25.10.2010 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2456/10 виданого 15.09.2010 Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_12 на користь ПАТ «Банк Форум» боргу у сумі 278 092 гривень 37 копійок, та виконавче провадження № 47372024 від 27.04.2015 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1407/2011 виданого 06.09.2011 Дніпропетровським районним судом про стягнення з ОСОБА_12 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у сумі 141 417 гривень 97 копійок.

За результатами виконання даного виконавчого провадження 09.10.2013 державним виконавцем було вилучено у ОСОБА_12 автомобіль марки Skoda моделі Octavia Tour, об`єм двигуна 1,9 ТDІ, 2007 року випуску, VIN код: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який було описано, арештовано та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_13 .

У подальшому, 17.03.2017 на адресу відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Житомирській області надійшла заява зберігача ОСОБА_13 щодо зміни зберігача вилученого автомобіля марки Skoda моделі Octavia Tour, об`єм двигуна 1,9 ТDІ, 2007 року випуску, VIN код: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який було вилучено у ОСОБА_12

17.03.2017, у невстановлений слідством час, перебуваючи у службовому кабінеті, головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_5 в порушення п. 1. Розділу 2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, не використавши всі надані їй права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення, зокрема не здійснивши вихід за місцем зберігання майна для його огляду до моменту передачі майна новому зберігачу, винесла постанову про зміну зберігача з ОСОБА_13 на ОСОБА_14 .

У подальшому, використовуючи мобільний телефон, ОСОБА_5 надала вказівку ОСОБА_13 вивезти автомобіль марки Skoda моделі Octavia Tour, об`єм двигуна 1,9 ТDІ, 2007 року випуску, VIN код: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який перебував у нього на зберіганні, до АЗС «КЛО», що по вул. Баранова у м. Житомирі, де останній, за відсутності головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_5 , в порушення вимог ст.ст. 56, 58 Закону України «Про виконавче провадження та п.п. 11,13 розділу 8 Інструкції з організації примусового виконання без проведення опису автомобіля при зміні зберігача, останній був переданий невстановленій слідством особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження.

Таким чином головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_5 не дотрималася принципу забезпечення схоронності та цілісності майна, не здійснила особистий контроль за фактом передачі майна новому зберігачу.

У подальшому, вищевказана невстановлена в ході досудового розслідування особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перевезла автомобіль марки Skoda моделі Octavia Tour, об`єм двигуна 1,9 ТDІ, 2007 року випуску, VIN код: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , до невстановленого слідством місця, де у подальшому у невстановлений слідством час, останній був розкомплектований, а саме: від корпусу автомобіля були від`єднанні: двері передня ліва, двері передні праві, двері задні ліві, двері задні праві, капот, крило переднє ліве, крило переднє праве, бампер передній, бампер задній, кришка багажника, оббивка салону, сидіння переднє ліве, сидіння переднє праве, сидіння заднє, дзеркало заднього виду (бокове ліве), дзеркало заднього виду (бокове праве), блок - фара передня права, блок - фара передня ліва, блок - фара задня права, блок - фара задня ліва, колесо в зборі (4шт.), скло переднє ліве, скло переднє праве, скло заднє ліве, скло заднє праве, скло заднє ліве, скло заднє праве, скло заднє, АКБ, двигун.

У подальшому, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_5 було продано вже розукомплектований, невстановленою у ході досудового розслідування особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, автомобіль марки Skoda моделі Octavia Tour, об`єм двигуна 1,9 ТDІ, 2007 року випуску, VIN код: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , шляхом електронних торгів проведених ДП «Сетам» за ціною 81 351 гривень 62 копійки.

Однак в ході досудового розслідування встановлено, що середня ринкова вартість автомобіля марки Skoda моделі Octavia Tour, об`єм двигуна 1,9 ТDІ, 2007 року випуску, VIN код: НОМЕР_1 , станом на 01.03.2017 складає 250 691 гривень 70 копійок.

Таким чином, через неналежне виконання головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_5 , своїх службових обов`язків, через несумлінне ставлення до них, зменшено вартість автомобіля марки Skoda моделі Octavia Tour, об`єм двигуна 1,9 ТDІ, 2007 року випуску, VIN код: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , шляхом розкомплектування, невстановленою у ході досудового розслідування особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, на загальну суму 169 340 гривень 08 копійок, чим спричинено ОСОБА_12 істотної шкоди.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ст. 367 ч.1 КК України, які виразилися неналежному виконанні своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину та цивільний позов не визнала, показала, що в 2017 обіймала посаду головного державного виконавця відділу примусового виконання рішення УДВС ГТЦЮ у Житомирській області. Постановою начальника ОСОБА_15 від 03.02.2017 про передачу виконавчого провадження зобов`язано державних виконавців Коростенського міськрайонного ВДВС передати, а їй прийняти виконавчі провадження № 22110659 від 25.10.2010 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2456/10 виданого Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_12 на користь ПАТ «Банк Форум» боргу в сумі 278092 грн. 37 коп., та виконавче провадження № 47372024 від 27.04.2015 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1407/2011 виданого 06.09.2011 Дніпропетровським районним судом про стягнення з ОСОБА_12 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 141417 грн. 97 коп., у зв`язку із тривалим невиконанням виконавчих проваджень, які перебувають на виконанні з 2010 та 2015 років по даний час, великою завантаженістю державних виконавців Коростенського ВДВС, складним виконанням, а також із забезпеченням повного належного виконання рішень судів. Постановами від 09.02.2017 та 14.03.2017 вказані провадження були прийняті нею до виконання, об`єднані у зведене виконавче провадження № 43182940. Згідно відомостей з ВП № 22110659 у ОСОБА_12 вилучено та арештовано рухоме майно, а саме автомобіль Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував у заставі «Банк Форум». На час прийняття нею провадження, вказане майно було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_13 , знаходилося в його володінні відповідно до акту опису й арешту майна від 09.10.2013. 17.03.2017 нею було винесено постанову про зміну зберігача з ОСОБА_13 на ОСОБА_14 . За декілька днів до винесення постанови її викликав начальник відділу примусового виконання рішень ОСОБА_16 . В кабінеті побачила чоловіка, який перебував на прийомі у керівника. Невмержицький повідомив, що це ОСОБА_17 , який є зберігачем вказаного т/з, він хоче передати його на зберігання іншій особі, оскільки їде за кордон. Вона повідомила ОСОБА_17 , що потрібно написати відповідну заяву, і в разі якщо він знає хто прийме на зберігання т/з вказана особа має прийти до неї щоб оформити відповідні документи. Мішковець повідомив, що автомобіль перебуває в гарному стані, можливо міг вийти з ладу лише акумулятор через те, що не експлуатувався. Після чого вона вийшла з кабінету. Далі зі слів ОСОБА_18 повідомив, що напише заяву та зазначить свого знайомого, який може бути зберігачем, і на цьому тижні до неї прийде людина яка прийме на зберігання автомобіль. 17.03.2017 через канцелярію надійшла заява від ОСОБА_17 , яка після реєстрації пішла на розгляд до керівника, який наклав резолюцію « ОСОБА_5 постанову про передачу іншому зберігачу». В той же день перебуваючи в приміщенні канцелярії в каб. № 229 вона отримала у діловода відділу ОСОБА_19 заяву ОСОБА_17 , про те, що у зв`язку з виїздом за кордон просить змінити зберігача т/з Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 на ОСОБА_14 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Додатково в заяві повідомлялося, що т/з також знаходиться в м. Коростишів і від тривалого часу невикористання вийшов з ладу акумулятор, що унеможливлює його пересування. В той же день до неї в кабінет № 227 прийшов чоловік, який представився ОСОБА_14 , пред`явив паспорт та повідомив, що готовий прийняти на відповідальне зберігання автомобіль від ОСОБА_20 паспорт, пересвідчилася чи це саме особа ОСОБА_21 , фото із зображенням особи співпадали. Однак, з перебігом тривалого часу, не може стверджувати, що особа яку допитували в засіданні як ОСОБА_21 і особа яка приходила до неї, це одна і та ж сама особа. Згідно відомостей про реєстрацію особи, останній зареєстрований в м. Коростень. Паспорт ОСОБА_21 був трохи в пошарпаному вигляді, однак жодних сумнівів щодо його справжності не було. Окрім неї в кабінеті була колега ОСОБА_22 , яка також бачила ОСОБА_21 , була присутня при складанні постанови про зміну зберігача. Також зі згоди ОСОБА_23 зробила копію паспорту останнього та ідентифікаційний код, які було долучено до виконавчого провадження. Після чого відповідно до ст.58 ЗУ про виконавче провадження нею було винесено постанову про зміну зберігача т/з, який під підпис було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_14 . Останній був попереджений про кримінальну та матеріальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна, про що розписався в постанові. В той час коли спілкувалася з ОСОБА_21 до кабінету заходив ОСОБА_16 , який теж бачив останнього. ОСОБА_21 говорив про ОСОБА_17 як про знайомого. Після оформлення всіх документів, надала ОСОБА_21 копію постанови про зміну зберігача, копію акту опису та арешт автомобіля, попросила повідомити її коли він отримає т/з на зберігання. В той же день ОСОБА_21 зателефонував та повідомив, що отримав від ОСОБА_17 автомобіль в належному стані. Де саме отримував автомобіль не повідомляв, але це все було в один день 17.03.2017. Після чого склала акт державного виконавця від 17.03.2017, яким зафіксувала факт передачі т/з згідно інструкції з організації примусового виконання рішень, відповідно до якої «факт передачі майна новому зберігачу засвідчується актом виконавця або актом приймання передавання майна, який долучається до постанови про зміну зберігача», який також був посвідчений виконавцем ОСОБА_24 , яка була присутня при їх складанні. Даним актом вони засвідчили факт передачі автомобіля. Вона засвідчила факт, який передував цій дії, оскільки закон дозволяє засвідчити факт дії, фактично при якій вона не була присутня, тому акт і постанова складалися в її робочому кабінеті, де був присутній ОСОБА_21 і ОСОБА_24 . Огляд т/з при зміні зберігача не здійснювала, оскільки ці особи знайомі між собою. При спілкуванні з ОСОБА_21 , останній повідомив, що готовий прийняти на зберігання т/з від ОСОБА_17 , а ОСОБА_17 вказав в своїй заяви саме його, як особу якій він хоче передати т/з на зберігання. Зазначила, що закон не зобов`язує державного виконавця здійснювати огляд. Лише у разі необхідності при наявності інформації про псування або розтрату майна, виконавець до моменту передачі майна новому зберігачу може здійснити вихід за місцем зберігання майна для його огляду. В цілому, дане виконавче провадження перебувало в неї на виконанні лише місяць, інформації про те, що автомобіль пошкоджений або розкомплектований їй не надходило, крім того згідно матеріалів виконавчого провадження Коростенський ВДВС неодноразово проводив оцінку т/з. У зв`язку з чим у неї також не виникало сумніву щодо його належного стану, тому не бачила потреби здійснювати виїзд за місцем знаходження майна. Крім того, ні вимоги Закону, ні норми Інструкції, чи інші нормативно-правові акти не зобов`язували її проводити новий опис майна при зміні зберігача. Натомість відповідно до п.13 Інструкції, передбачено, що до постанови про зміну зберігача додається копія постанови про опис та арешт майна, які вручаються новому зберігачу, що вона і зробила. Стверджує, що при зміні зберігача з ОСОБА_17 на ОСОБА_21 , не порушила закон. 20.04.2017 нею у відповідності до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про призначення експерта, суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні СПД ОСОБА_25 15.05.2017 на адресу відділу надійшов звіт про проведення незалежної оцінки ринкової вартості т/з Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 , згідно якого ринкова вартість майна складає 49007 грн. без ПДВ. Відповідно до фото, які були надані експертом, їй стало відомо, що автомобіль знаходиться у розібраному стані. 15.05.2017 до ЖФ ДП «Сетам» направлено заявку на реалізацію даного т/з шляхом проведення електронних торгів. 24.05.2017 за адресою: АДРЕСА_2 , рекомендованим листом, направлено вимогу зберігачу майна ОСОБА_14 негайно 26.05.2017 передати ЖФ ДП «Сетам» з метою подальшої реалізації даного т/з, яка 27.05.2017 вручена особисто ОСОБА_21 , що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення. В цей же день вона направила подання до Коростишівского ВП ГУНП у Житомирській області щодо порушення кримінального провадження відносно ОСОБА_14 за ст.388 КК України. Згодом отримала телефонний дзвінок від директора ДП «Сетам» ОСОБА_26 , останній повідомив, що 06.06.2017 до них на майданчик, евакуатором доставлено розібраний т/зSkoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 , який прийняв на відповідальне зберігання ОСОБА_27 , складено акт приймання-передавання майна, здійснено його опис, про що надав їй відповідні документи. 06.06.2017 нею винесено постанову про зміну зберігача на ОСОБА_27 , останнього було попереджено про кримінальну та матеріальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна, про що останній засвідчив власноручним підписом у постанові та акті приймання-передавання майна. 12.06.2017 відбулися електронні торги з реалізації вищевказаного автомобіля, який продано за 81351, грн. Зазначила, що чим більше коштів вона, як державний виконавець стягне під час примусового виконання будь якого виконавчого документа, тим більше розмір офіційної винагороди отримає відповідно до Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця. Крім того, відсутність умислу в її діях щодо збагачення незаконним шляхом спростовується поданою декларацією, згідно якої розмір заробітної плати складав 412956 грн., саме завдяки виплаті винагороди від примусового виконання виконавчих документів. Доповнила, що ОСОБА_17 , перебуваючи в кабінеті керівника не повідомляв кому саме хоче передати т/з, лише зазначав, що прийде його знайомий, з яким він про все домовиться, дані особи тоді не називав. Їй невідомо чому ОСОБА_17 стверджує про те, що він не знає ОСОБА_21 . ОСОБА_17 ствердно запевняв, що з автомобілем все в порядку, лише сів акумулятор через тривале не використання т/з. В послідуючому, після зміни прокурором обвинувачення доповнила, що будь якої інформації про псування майна, як усно так і письмово не отримувала. Особа, яка представилася їй як ОСОБА_21 , надав документи, які посвідчують його особу про зміну зберігача, будь-яких сумнівів в особі не виникало, оскільки особа яка прибула до виконавчої служби була ідентична з фото вклеєного у паспорт. Крім цього, напередодні до виконавчої служби прибув ОСОБА_17 , який подав заяву вказавши прізвище ОСОБА_21 . Зазначила, що після отримання виконавчого провадження державний виконавець не зобов`язаний пересвідчуватися в тому, що майно дійсно знаходиться у зберігача, відомостей про його відсутність або псування не мала.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За ч.2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

В свою чергу стандарт доведення «поза розумним сумнівом», визначений практикою ЄСПЛ (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A № 25), який може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Так, на обґрунтування винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення сторона обвинувачення посилається на фактичні дані, які досліджені судом безпосередньо в судовому засіданні.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 показав, що в 2008 в банку ПАТ « Банк Форум» отримав кредит на придбання т/з Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 , придбаний ним з салону, повної комплектації. Виплачував кредит близько одного року, потім почав погашати лише відсотки, тіло кредиту не погашав, оскільки не мав можливості. Також при купівлі автомобіля було укладено договір застави для забезпечення кредиту. В 2010 році Печерським районним судом м. Києва прийнято рішення про стягнення з нього на користь банку боргу, рішення не оскаржував. За виконавчим листом сплачував борг. Про те, що на автомобіль було накладено арешт його не повідомляли. В 2013 на підставі постанови державного виконавця у нього вилучено вказаний т/з, як зрозумів, що це за борги перед банком. Де перебував т/з не було відомо. Звертався до відділу ДВС у м. Коростень. На його адресу приходили листи, оціночні акти, однак протягом тривалого часу автомобіль не реалізовувався. Письмово звертався з приводу незгоди з оцінкою автомобіля, відповіді не отримував. Тривалий час чекав коли автомобіль виставлять на продаж, оскільки хотів його викупити особисто, однак жодного разу його на торги не виставляли. Автомобіль знайшов на сайті продажу виконавчою службою у розкомплектованому вигляді. Крім того, ціна за яку було продано автомобіль, не покривала борги перед банком. Осіб ОСОБА_21 та ОСОБА_17 не знав. Звертався письмово до відділу поліції, про вчинення відносно нього злочину.

Свідок ОСОБА_13 показав, що обвинувачену ОСОБА_28 знає як працівника виконавчої служби. Мав у своєму володінні евакуатор, яким надавав послуги з перевезення, зокрема, працював з банками, органам виконавчої служби послуг не надавав. У державного виконавця м. Коростеня отримав на зберігання т/з ОСОБА_29 , який забрав зі штрафмайданчику. Не пам`ятає хто саме запропонував взяти авто на зберігання, його запевнили, що якщо візьме на зберігання буде мати право першого покупця. При отриманні т/з складено акт від 09.10.13, який підписав особисто. Через деякий час йому стало відомо про те що потрібно звернутися до виконавчої служби в м. Житомир. Як саме про це дізнався не пам`ятає, можливо йому прийшов лист. Яким саме чином йому стало відомо про державного виконавця ОСОБА_28 також не пам`ятає. Станом на 2017 проживав в м. Житомирі, зареєстрований був в с. Пилипа Кошара, однак там не проживав. Візуально з автомобілем все було добре, так як і було зазначено в акті. Автомобіль зберігався на роботі по АДРЕСА_3 . Вказаним авто не користувався, оскільки не мав права користуватися ним, а також не мав ключів від нього, їх забрав власник. Автомобіль був зачинений, його доставляли евакуатором. В 2017 він ініціював відмову від зберігання вказаного т/з та було змінено зберігача, у зв`язку з тим, що мав виїхати за кордон. Звернуся до виконавчої служби про передачу автомобіля іншому зберігачу. Був в приміщенні виконавчої служби, щось підписував, але чи писав особисто не пам`ятає. В приміщенні ВДВС спілкувався лише з ОСОБА_28 , про що саме була розмова не пам`ятає, він прийшов з наміром передати автомобіль іншому зберігачу, про що і повідомив. Не знає хто саме з державних виконавців знайшов і визначав іншого зберігача, але бачив відповідну постанову. Особу, якій мав передати автомобіль не знав. Особа ОСОБА_14 йому не була відома. Після вирішення питань з виконавчою службою і зміною зберігача, завіз автомобіль на вул. Баранова та передав якомусь ОСОБА_21 . З місця зберігання автомобіль вивіз на підставі постанови про передачу. По телефону домовилися з державним виконавцем, що вивезе т/з на дорогу, щоб вони не побачили де він зберігається, адресу узгоджували. По телефону спілкувався з жінкою, мабуть це була ОСОБА_28 . При передачі авто було двоє чоловіків, які приїхали на евакуаторі. Не пам`ятає, але напевно дивився документи особи, якій передав автомобіль на зберігання. На момент передачі т/з був в такому ж стані, яким його отримав на зберігання. Не знає хто проживає в АДРЕСА_4 . Автомобіль до ОСОБА_30 не доставляв. На момент передачі т/з не пам`ятає чи була тоді в нього на руках постанова про зміну зберігача. Жодних зауважень при передачі щодо стану авто не було. Не пам`ятає чи оглядався т/з працівниками виконавчої служби при його передачі іншому зберігачу. Надавав слідчому для огляду фото автомобіля, який мав в себе на фотоапараті. Не пам`ятає чи підписував документи при передачі т/з. З приводу допиту та написання заяви викликали в ОСОБА_31 в прокуратуру та до слідчого, брали зразок підпису для проведення експертизи. Надав слідчому для огляду свій фотоапарат з фото автомобіля. При допиті прізвище ОСОБА_21 не називав, але користуючись своїми паперами міг про нього зазначити. Не пам`ятає чи у виконавчій службі писав заяву власноручно чи вона була надрукована. Не пам`ятає чи писав її. Йому приходила постанова з виконавчої служби м. Коростеня про те, що він не надає автомобіль на огляд. Не пам`ятає чи звіряв фото особи яка забирала автомобіль і фото ОСОБА_21 . Ствердив, що в заяві про зміну збергача підпис йому не належить, але і не згадає чи писав заяву такого змісту. Ствердив, що в змову з ОСОБА_28 з метою збагачення не вступав.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що з обвинуваченою ОСОБА_28 не знайомий. Проживає в м. Коростишів близько року, станом на 2017 там не проживав, але міг приїжджати навідувати матір. Проживає в багатоквартирному будинку, поруч є приватний сектор. Біля його будинку є гараж, кому він належить не відомо, ніколи його не використовував. Особа ОСОБА_32 йому не відома. Автомобілі на зберігання йому ніколи не передавали, стороною у виконавчих провадженнях ніколи не був, боргів не мав. Ніколи не писав заяву про прийняття на зберігання автомобіля, в тому числі і ОСОБА_29 , жодного відношення до даного т/з не має. Ствердив, що паспорт який отримав ще в 2007 не втрачав, нікому не передавав. Після огляду в судовому засіданні копії паспорту, вказав, що анкетні дані та підпис належать йому, однак на фото зображений не він. Листи з виконавчої служби ніколи не надходили. Працівники поліції в 2017 проводили з ним певні слідчі дії, після чого підписував якісь документи. Стверджує, що в злочинну змову з обвинуваченою на заволодіння автомобілем не вступав. Зазначив, що ніколи не був раніше в приміщенні за адресою: АДРЕСА_5 .

Свідок ОСОБА_22 показала, що з обвинуваченою працювала в ВДВС, в одному кабінеті. Також разом з ними працювали ОСОБА_33 і ОСОБА_34 . На час коли ОСОБА_28 перебувала у відпустці, виконувала її обов`язки. Після звільнення ОСОБА_28 їй передали виконавче провадження відносно ОСОБА_35 . Мішковця не бачила, стверджувати чи приходив він до виконавчої служби чи ні не може. ОСОБА_36 , оскільки робила копію його паспорта та коду. На вигляд ОСОБА_21 високого зросту, лисуватий, одягнений був в білу сорочку і чорні штани. ОСОБА_21 особисто підписував документи про передачу йому майна. Зберігач сам шукає собі заміну, в такому випадку звертається із заявою до ВДВС, виконавець приймає рішення, на підставі якого виносить постанову про передачу, складається акт державного виконавця або акт прийому-передачі. В разі якщо виявлено втрату майна або його псування, виконавець має виїхати на місце і скласти нову постанову, про опис-арешт майна. Такий порядок визначено інструкцією з організації примусового виконання. Шукати нового зберігача це не компетенція державного виконавця. Також згідно інструкції рухоме майно може передаватися державному підприємству «Сетам» - штрафмайданчик, в разі якщо в заяві не вказано зберігача.

Свідок ОСОБА_19 показала, що з ОСОБА_28 працювали у виконавчій службі. Вона здійснювала реєстрацію вхідної та вихідної кореспонденції. Вся вхідна кореспонденція, яка надходить до ВДВС обов`язково в то же день реєструється, в кінці дня передається керівнику на резолюцію. Наступного дня ставиться відмітка в журналі, який роздруковується, і виконавець під підпис отримує адресовану йому кореспонденцію. Не було випадків, щоб документ не був зареєстрованим. Є невідкладні випадки реєстрації, в такому випадку одразу реєструється і передається керівнику. При прийомі документів обов`язково посвідчується особа, при надсиланні документів поштою, перевіряється наявність конверту.

Свідок ОСОБА_37 показала, що зареєстрована як ФОП, станом на 2017 обіймала посаду директора «Україна експерт-центр». Не пам`ятає події 2013 року, не заперечує що могла роботи оцінку автомобіля Skoda.

Свідок ОСОБА_38 показав, що обвинувачену знає як працівника ВДВС. В 2017 займався перевозкою автомобілів, їх ремонтом, працював сам на себе, перевозив на жовтому евакуаторі Мерседес. Мали укласти договір з виконавчою службою про надання послуг транспортування, але договір так і не уклали, за роботу ніхто не заплатив. На прохання працівника виконавчої служби можливо перевозив автомобіль, в певне місце, можливо на «Сетам». При перегляді додатку до акту приймання майна, зазначив, що евакуатор на фото належить йому, можливо і перевозив автомобіль Skoda. Водій, який допомагав йому здійснювати перевезення помер. З приводу вказаного т/з нічого не пам`ятає, в якому місці забирав його також не згадає, оскільки звозив автомобілі зі всієї області. Звернення були, як з поліції, так і з виконавчої служби. Як правило приїздив виконавець і показував, що потрібно забрати, потім видавали акт. Завжди надавали документи на авто, який доставляв, ці документи потім передавав за місцем призначення. Прізвище ОСОБА_17 і ОСОБА_21 йому не невідомі. Чи був ОСОБА_21 при завантаженні автомобіля не може сказати. Не було випадку щоб їздив на замовлення до фізичної особи. Не пам`ятає чи були випадки замовлення по Сетам.

Свідок ОСОБА_27 показав, що обвинувачену знає як працівника ВДВС. В 2017 працював в ДП «Сетам» на посаді фахівця приймання майна. До його посадових обов`язків входило приймання та видача майна, його опис, слідкування за зберіганням. За зверненням виконавчої служби їхали за майном або виконавці самі привозили майно, яке зберігали на складському майданчику. При прийманні майна складався акт, за місцем знаходження майна, але якщо майно привозили на майданчик оглядав особисто. Акт складався лише за наявності майна, підписувався виконавцем, описувався стан майна, оскільки воно йшло на продаж, здійснювалася фото фіксація. Т/з ОСОБА_29 оглядав особисто, працівники виконавчої служби не були присутні, провів огляд склав акт, заніс на підпис виконавцю. В автомобілі був тільки кузов без дверей без скла, лише рама. Акт складався в двох примірниках, один залишався в ДП, інший у виконавчій. ОСОБА_28 повідомив про те, що т/з розкомплектований. Зазначив, що акт складений ним, підпис також належить йому.

Свідок ОСОБА_16 показав, що з 2014 по 2021 обіймав посаду начальника відділу примусового виконання рішень. Виконавче провадження надійшло з ВДВС м. Коростень, у зв`язку з тривалим невиконанням. Виконавцем встановлено місце зберігання майна, а саме у ОСОБА_17 . Вказана особа з`явилася до ВДВС, повідомила, що збирається виїхати за кордон, а тому хоче передати автомобіль комусь із родичів. Автомобіль був в неробочому стані. Запропонував ОСОБА_17 т/з помістити на штрафмайданчик, порадив написати заяву, в якій зазначити прізвище особи кому він хоче передати автомобіль. На що ОСОБА_17 повідомив, що напише пізніше і принесе, в кабінеті заяву не писав. Після чого бачив ОСОБА_17 в канцелярії, де той подав заяву яку зареєстрували, і за його резолюцією передали на виконання ОСОБА_28 . На підставі заяви виконавець приймає рішення про передачу автомобіля. Новий зберігач був присутнім в кабінеті ОСОБА_28 , бачив його особисто. Запам`яталося, що в його присутності робили копію паспорта та кода нового зберігача. Зазначив, що присутній в залі свідок ОСОБА_21 схожий на ту особу, яка приходила до виконавчої служби, як новий зберігач.

Свідок ОСОБА_39 показала, що проживає разом з ОСОБА_21 з 2015, обвинувачену не знає. Ствердила, що у ОСОБА_21 ніколи не було автомобіля марки Skoda, останній не має водійських прав. Також чоловік не мав жодних гаражних приміщень. Їй невідомо про випадки щоб ОСОБА_21 передавати автомобіль, або останній звертався до виконавчої, з приводу участі у виконавчих провадженнях. Жодних листів від виконавчої служби на ім`я ОСОБА_21 не отримувала. Гаражне приміщення у своєму володінні останні також не мав. Їй невідомо чи викликався чоловік до виконавчої служби. Особа ОСОБА_17 їй невідома. Багато років назад чоловік проживав в АРК Крим, де залишив всі свої документи, зокрема і паспорт. Відомо, що чоловік зв`язувався з якоюсь дівчиною, яка повідомила, що паспорт загублений. До м. Коростишів ОСОБА_21 переїхав давно, до цього відбував покарання у виправному центрі та в 2015 році звільнився. Після звільнення з місць позбавлення волі, паспорт він вже не мав, а до засудження ще не отримав його. Також їй відомо, що в м. Новоград-Волинський у нього була колишня дружина і донька, дружина вже померла. Стверджує, що чоловік ніколи не займався автомобілями, мав лише підробітки, працював різноробочим.

Свідок ОСОБА_25 показав, що працює експертом, здійснює оцінку нерухомого та рухомого майна. З обвинуваченою ОСОБА_28 знайомий по роботі. Згідно постанови державного виконавця ОСОБА_28 його було залучено для проведення оцінки автомобіля Skoda. Огляд здійснював в м. Коростишів, біля гаражів. Виконавець надала контакти зберігача, з яким зв`язався, останній завіз його до місця де знаходився автомобіль. Ім`я зберігача не пам`ятає. Автомобіль знаходився в розібраному стані. Дати оцінку, коли саме автомобіль був розібраний, не може, оскільки не має відповідної кваліфікації експерта. Після огляду, акт оцінки передав державному виконавцю.

Також на обґрунтування обвинувачення надано витяг з ЄРДР (т.1 а.с.113); витяг ЗУ «Про виконавче провадження» (т.1 а.с.128); витяг з Інструкції з організації примусового виконання рішень (т.1 а.с.129); реєстраційна картка т/з Skoda моделі Octavia Tour, № кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 (т.1 а.с.143); протокол тимчасового доступу до речей і документів від 01.09.2017 (т.1 а.с.151); висновок експерта №1/1948 від 26.12.2017 (т.1 а.с.213); висновок №1667 від 14.07.2017 по факту невиконання рішення суду ОСОБА_14 (т.1 а.с.239); акт опису й арешту на майно від 09.10.2013 (т.2 а.с.142); заява ОСОБА_13 від 13.03.2017 (т.2 а.с.38); постанова від 17.03.2017 про передачу на відповідальне зберігання т/з ОСОБА_14 (т.2 а.с.241); вимога на адресу ОСОБА_14 від 26.05.2017 (т.3 а.с.13); подання головного державного виконавця ОСОБА_5 від 24.05.2017 про порушення кримінального провадження відносно ОСОБА_14 за ст.388 КК України. (т.3 а.с.15); журнал реєстрації вхідної кореспонденції (т.2 а.с.4); відповідь Житомирської філії ДП «Сетам» ВІД 26.06.2017, документи проведення торгів (аукціону) №217161 (т.2 а.с.52-100); акт приймання-передавання від 06.06.2017 (т.2 а.с.56); акт опису майна від 06.06.2017 (т.2 а.с.57); постанова головного державного виконавця ОСОБА_5 від 06.06.2017 (т.3 а.с.21); виконавчі листа Дніропетровського районного суду Дніпропетровської області 15.08.2011 про стягнення з ОСОБА_12 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в сумі 141 417 грн. 97 коп. (т.2 а.с.65) та Печерського районного суду м. Києва 29.07.2010 про стягнення з ОСОБА_12 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості в сумі 278 092 грн. 37 коп. (т.2 а.с.66); постанова державного виконавця ВДВС Коростенського управління (т.2 а.с.67);копія свідоцтва про реєстрацію т/з автомобіль Skoda моделі Octavia Tour д.н.з. НОМЕР_2 (т.2 а.с.68); заявка начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_16 про торги (т.3 а.с.9); постанова державного виконавця ВДВС Коростенського міськрайонного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.11.2015 у ВП №47372024. (т.2 а.с.72); постанова державного виконавця ВДВС Коростенського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження № ВП №22110659 від 21.10.2010 про стягнення з ОСОБА_12 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості в сумі 278092, 37 коп. (т.2 а.с.73); звіт №170223/035 ФОП ОСОБА_25 про проведення незалежної оцінки ринкової вартості автомобіля Skoda моделі Octavia Tour 1.9 TD (хетчбек легковий), д.н.з. НОМЕР_2 , ринкова вартість даного автомобіля, станом на 05.05.2017 становить 49007 грн. (т.2 а.с.79); кредитний договір та договір застави від 20.01.2008 між АК КБ «Форум» та ОСОБА_12 (т.2 а.с.108); звіт про оцінку автомобіля Skoda моделі Octavia Tour 1.9 TD, д.н.з. НОМЕР_2 , ринкова вартість вказаного автомобіля станом на 31.10.2013 становить без ПДВ 88913 грн. (т.2 а.с.144); заява ОСОБА_13 від 10.02.2015 (т.2 а.с.169); довідка начальника ВДВС Коростенського МРУЮ від 18.03.2015 про арешт т/з Skoda Octavia Tour 1.9 TD, д.н.з. НОМЕР_2 та передачу на відповідальне зберігання ОСОБА_13 (т. 2 а.с.173); постанова начальника УДВС ГТУЮ у Житомирській області від 03.02.2017 матеріали виконавчого провадження №22110659 від 25.10.2010, №47372024 від 27.04.2015 переданоз Коростенського міськрайонного ВДВС головному державному виконавцю ВПВР УДВС ГТУЮ у Житомирській області (т.2 а.с.181); акт передачі виконавчих проваджень від 09.02.2017, ОСОБА_5 прийняла виконавчі провадження № 22110659 та №47372024 (т.2 а.с.183,208); акт державного виконавця ОСОБА_5 від 17.03.2017 про заміну зберігача (т.2 а.с.239); висновок експерта №1/3-172 від 11.07.2019 (т. 3 а.с.52); рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення Вакульчуку (т.3 а.с.123).

Суд, здійснюючи судовий розгляд з дотримання загальних засад кримінального провадження, зокрема на основі змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, в межах висунутого обвинувачення, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, надані стороною обвинувачення, дійшов висновку, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_5 не знайшло свого підтвердження в суді.

Згідно первісного обвинувачення, яке в послідуючому було змінено стороною обвинувачення, ОСОБА_5 інкримінували зловживання службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном, шляхом винесення постанови 17.03.2017 про зміну зберігача у відсутність вказаної особи. Також ОСОБА_5 ввела в оману ОСОБА_13 та наказала передати невстановленій досудовим розслідуванням особі, матеріали відносно якої віділено в окреме провадження, т/з, який знаходився у нього на зберіганні та в послідуючому невстановлена особа розукомплектувала т/з марки Skoda моделі Octavia Tour державний номерний знак НОМЕР_2 . В послідуючому, сторона обвинувачення прийшла до висновку, що дії ОСОБА_5 мали необережний характер, які виразились в неналежному виконанні службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди.

Так, відповідно до ч.1 ст. 367 КК України службова недбалість тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.

Вказаний склад злочину, як і будь-який інший містить обов`язкові елементи: суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт, об`єктивна сторона.

З суб`єктивної сторони цей злочин характеризується злочинною самовпевненістю (службова особа передбачає, що внаслідок невиконання чи неналежного виконання нею службових обов`язків правам і законним інтересам може бути завдано істотну шкоду, але легковажно розраховує на її відвернення) або злочинною недбалістю (службова особа не передбачає, що в результаті її поведінки може бути завдано істотну шкоду, хоча повинна була і могла це передбачити).

Об`єктивна сторона службової недбалості включає в себе наявність наступних складових: 1) діяння у формі невиконання чи неналежного виконання службовою особою своїх службових обов`язків через недбале або несумлінне ставлення до них (дія чи бездіяльність); 2) суспільно небезпечні наслідки у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, або інтересам окремих юридичних осіб; 3) причинний зв`язок між діянням (бездіяльністю) та наслідками.

Системний аналіз положень ст. 367 КК України дає підстави вважати, що відповідальність за цією нормою настає лише у випадку, якщо дії, невиконання чи неналежне виконання яких спричинило передбачені в зазначеній статті наслідки, входили у коло обов`язків цієї особи, або якщо обов`язок діяти відповідним чином юридично був включений (законом, указом, постановою, наказом , інструкцією тощо) до кола службових повноважень такої особи.

Суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено причинний зв`язок між діями ОСОБА_5 та наслідками. Оскільки не встановлено коли саме було розукомплектовано транспортний засіб, до звернення ОСОБА_13 із заявою про зміну зберігача чи після.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження ПАТ «Банк Форум» 14.10.2010 звернувся до ВДВС Коростенського міськрайонного УЮ в Житомирській області із заявою про звернення рішення Печерського районного суду м. Києва № 2-2456/10 про стягнення з ОСОБА_12 заборгованість по кредитному договору, шляхом накладення арешту на рухоме майно, яке передати на відповідальне зберігання до ПАТ «Банк Форум» (т.2 а.с.105). Постановою державного виконавця від 12.06.2013 оголошено розшук т/з марки Skoda моделі Octavia Tour, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить боржнику ОСОБА_12 (т.2 а.с.133). 08.10.2013 вказаний т/з затримано (т.2 а.с.139). 09.10.2013 складено акт опису й арешт майна, проведено його оцінку та з невідомих причин, незважаючи на вимогу ПАТ «Форум Банк», вказаний т/з передано на відповідальне зберігання фізичній особі ОСОБА_13 (т.2 а.с.142). В послідуючому 04.04.2014 матеріали щодо реалізації вказаного т/з повернуто, у зв`язку з відсутністю документів та інших порушень державного виконавця (т.2 а.с.159). 23.01.2015 державний виконавець Коростенського ВДВС склав акт про вчинення ОСОБА_13 правопорушення, зокрема не надання т/з на вимогу ВДВС (т.2 а.с.161). 29.01.2015 матеріали направлено до УМВС України про притягнення ОСОБА_13 до кримінальної відповідальності (т.2 а.с.163). 06.02.2015 по даному факту внесено відомості до ЄРДР (т.2 а.с.167). 10.02.2015 ОСОБА_13 подав заяву про надання т/з на вимогу ВДВС (2 а.с.169). 24.02.2015 проведено оцінку т/з та 18.03.2015 матеріали щодо реалізації т/з направлено до Управління ДВС ГТУЮ у Житомирській області (т.2 а.с.176).

З цієї дати по 03.07.2017, винесення постанови про передачу виконавчого провадження з Коростенського ВДВС до відділу примусового виконання управління юстиції в Житомирській області, жодних дій державний виконавець Коростенського ВДВС не вчинив, не здійснював перевірку наявності т/з, з невідомих причин не були проведені торги. Під час досудового розслідування вказані обставини залишені поза увагою, взагалі не проводилась перевірка. Отже твердження сторони обвинувачення про те, що від дій (бездіяльності) ОСОБА_5 настали вказані наслідки, не доведено.

Згідно вимог ч.5 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.

Судом встановлено, що у боржника ОСОБА_12 у 2013 було вилучено т/з, накладено арешт, здійснено опис та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_13 . При цьому, вказана норма не зобов`язує державного виконавця в подальшому при зміні зберігача проводити опис майна, яке вже вилучено та описано. В даному випадку ОСОБА_5 мала керуватися розділом УІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, зокрема п.14 у разі необхідності після передачі майна на зберігання за постановою виконавця таке майно може бути передано на зберігання іншому зберігачу. У постанові зазначаються причини передачі майна іншому зберігачу, ПІБ зберігача, який здійснював зберігання майна, та ПІБ нового зберігача. Постанова підписується виконавцем. У постанові робиться попередження новому зберігачу майна про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування підміну, пошкодження знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт. У разі необхідності (наявність інформації про псування або розтрату майна тощо) виконавець на момент передачі майна новому зберігачу може здійснити вихід за місцем зберігання майна для огляду.

Судом встановлено, що ОСОБА_13 особисто прибув до виконавчої служби, повідомив про те, що має намір виїхати за кордон, а тому подав заяву про зміну зберігача. Зазначені обставини ОСОБА_13 підтвердив і під час безпосереднього допиту. Суд критично оцінює доводи ОСОБА_13 в частині того, що він не зазначав ПІБ нового зберігача, що про це і про місце, куди він має доставити т/з йому в телефонній розмові повідомила ОСОБА_5 , оскільки такі твердження не були предметом перевірки органом досудового розслідування, зокрема можливістю перевірити ці обставини шляхом тимчасового доступу до інформації мобільного оператора. Під час судового розгляду сторона обвинувачення з таким клопотанням до суду не зверталася. Крім цього, покази ОСОБА_13 спростовано показами свідка ОСОБА_16 , книгою реєстрації вхідної кореспонденції. Заява про зміну зберігача, із вказанням прізвища нового зберігача ОСОБА_13 подав особисто, заява була зареєстрована у книзі вхідної кореспонденції, після резолюції керівника передана на виконання ОСОБА_5 .

Крім цього, під час останньої оцінки вказаного т/з, орган досудового розслідування не проводив експертизу з питань коли саме був розкомплектований автомобіль, що у свою чергу могло дати відповідь на вказане питання і з`ясування того коли такі дії було вчинено.

Отже, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 не було порушено норми ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки ця норма стосується первісного прийняття рішення про передачу майна іншим особам. В послідуючому, при зміні зберігачів ОСОБА_5 керувалася вищевказаною Інструкцією. Також судом встановлено, що на час винесення постанови про зміну зберігача, відомостей про те, що т/з розкомплектований ОСОБА_5 не було відомо. Про зазначені обставини їй стало відомо лише 15.05.2017 за результатами проведення незалежної оцінки, на підставі чого 24.05.2017 звернулася з поданням до Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області про притягнення зберігача до кримінальної відповідальності (т.1 а.с.241).

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено наявність в діях ОСОБА_5 об`єктивної сторони службової недбалості, яка включає в себе не лише діяння у формі невиконання чи неналежного виконання службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них; суспільно небезпечні наслідки цих дій або бездіяльності, а також причиновий зв`язок між діянням (бездіяльністю).

Такою позицією є стала практика правових висновків Верховного Суду, викладена в постановах від 17.04.2019 (справа 752/18401/15); від 31.07.2024 (справа 742/3620/21); від 27.01.2025 (справа № 363/2525/17).

Також потребує аналізу обставини щодо реєстрації вказаного кримінального провадження. 26.05.2017 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Форум Банк» звернулася із заявою/повідомленням про вчинення кримінального правопорушення за фактом розкомплектування т/з, який належав ОСОБА_12 , зберігачем ОСОБА_13 . В даній заяві Фонд просив внести відомості до ЄРДР та визнати Банк потерпілою стороною у кримінальному провадженні. Натомість 17.07.2017 внесено відомості за усною заявою невідомої особи за ст. 367 ч.1 КК України, при цьому відомості про те, як вирішено заяву Фонду і чому Банк не визнано потерпілою стороною, суду не надано (т.1 а.с.113). Заява ОСОБА_40 про визнання потерпілим датована 10.06.2021, тобто після спливу чотирьох років з часу події. Довідка оперуповноваженого про відкриття кримінального провадження, без дати, не є усною заявою, а є матеріалами правоохоронних органів. Отже, з невідомих джерел, усної заяви невідомої особи, було внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування.

За приписами п.1 ч.2 ст. 39 та ч.1 ст. 214 КПК визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, належить до компетенції керівника органу досудового розслідування.

Відсторонювати слідчого від проведення досудового розслідування відповідно до п.2 ч.2 ст. 39 керівник органу досудового розслідування має право лише вмотивованою постановою, як і призначати іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу або у разі неефективного досудового розслідування.

Таким чином, системне тлумачення зазначених норм свідчить про те, що законодавець у своїй термінографічній практиці застосовує словосполучення «визначати слідчого» та «призначати слідчого» як синонімічного змісту терміни, що мають тотожне семантичне значення стосовно визначення обсягу, форми та змісту дій, які вони характеризують.

Статтею 110 КПК установлено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого, судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Така специфічна процесуальна форма рішення про визначення групи слідчих, які здійснюватимуть відповідні повноваження у конкретному кримінальному провадженні, як постанова вбачається із тлумачення положень ч.2 ст.39, ч.1 ст. 214 КПК у взаємозв`язку з положеннями ст. 110 цього Кодексу.

Отже, процесуальне рішення керівника відповідного органу досудового розслідування про визначення групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування, старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, має відповідати вимогам ст. 110 КПК. При цьому, враховуючи вимоги ч.6 цієї статті, таке рішення повинно бути виготовлене на офіційному бланку та підписане службовою особою, яка його прийняла.

Застосування належної правової процедури означає здійснення справедливого правосуддя згідно з визначеними загальними засадами кримінального провадження для досягнення мети і вирішення його завдань. Дотримання встановленої правової процедури здійснення слідчих (розшукових) дій означає, що дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону. Такі дії мають здійснюватися на підставі законних повноважень щодо вирішення конкретного процесуального завдання, яке постає перед органом досудового розслідування на певному етапі кримінального провадження.

Виконання вимог процесуального закону забезпечується дотриманням кримінальної процесуальної форми, тобто пов`язане з дотриманням гарантій прав і свобод учасників кримінального провадження щодо будь-яких дій та рішень владних суб`єктів кримінального провадження, зокрема: щодо гарантій оскарження і можливості перевірки законності таких рішень, перевірки безсторонності та об`єктивності владних суб`єктів.

Дотримання належної правової процедури здійснення слідчих дій, крім іншого, означає їх виконання спеціально уповноваженою в конкретному провадженні особою, що має забезпечувати його відповідність стандартам захисту прав людини, єдність змісту та форми кримінального провадження, налагоджену взаємодію верховенства права і законності, що в результаті врівноважує приватні та публічні (суспільні) інтереси досягнення цих завдань.

Відповідно до Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298, реєстр електронна база даних, створена за допомогою автоматизованої системи, до якої здійснюються збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, які використовуються для звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до Реєстру, з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства та законодавства, яким урегульовано питання захисту персональних даних та доступу до інформації з обмеженим доступом. До Реєстру вносяться відомості, у тому числі, про прізвище, ім`я, по батькові керівника органу прокуратури, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, детектива, керівника органу дізнання, дізнавача (уповноваженої особи інших підрозділів), який вніс відомості до Реєстру та/або розпочав досудове розслідування чи процесуальне керівництво.

Кримінальний процесуальний закон передбачає, що до ЄРДР вносяться відомості: про: дату находження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; ПІБ (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; ПІБ та посада службової особи, яка внесла відомості до Реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до Реєстру та/або розпочав досудове розслідування; інші обставини, передбачені положеннями про ЄРДР.

У постанові від 04.10.2021 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 724/86/20 зробила правовий висновок, що процесуальне рішення про визначення групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування, визначення старшого групи, який керуватиме діями інших слідчих, має прийматися у формі, яка повинна відповідати визначеним кримінальним процесуальним законом вимогам до процесуального рішення у формі постанови. При цьому таке процесуальне рішення необхідно долучати до матеріалів досудового розслідування для підтвердження наявності повноважень слідчих, які здійснюють досудове розслідування. Відсутність такого процесуального рішення в матеріалах кримінального провадження обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані неуповноваженою на те особою.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування № 0003871 від 17.07.2017 розділ ІІ в пункті 2 зазначено доручення заступника начальника СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області про проведення досудового розслідування 17.07.2017. Відомості про визначення групи слідчих відсутні (т.1 а.с.18). Згідно витягу з ЄРДР 17.07.2017 за усною заявою (повідомлення) про кримінальне правопорушення внесено відомості до ЄРДР з правовою кваліфікацією ст. 367 ч.1 КК України - підпис реєстратора 08.08.2017 ОСОБА_41 (т.1 а.с.113). Заступник начальника СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області 17.07.2017 надав доручення слідчому ОСОБА_42 провести досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні (т.1 а.с.115). 18.07.2017 слідчий СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_43 направила повідомлення керівнику Житомирської місцевої прокуратури, що за дорученням керівника розпочато досудове розслідування (т.1 а.с.116). 11.09.2017 слідчий ОСОБА_44 в рамках вказаного кримінального провадження виніс постанови про отримання зразків для експертизи (т.1 а.с.155,184). 03.07.2019 слідчий ОСОБА_45 в рамках вказаного кримінального провадження виніс постанову про отримання зразків для експертизи (т.2 а.с.64).

Отже, судом встановлено, що з часу внесення відомостей в ЄРДР передбачена кримінальним процесуальним законом постанова про створення групи слідчих керівником слідчого відділу Житомирського ВП УНП в Житомирській області не виносилася. Склад слідчої групи невідомий.

Під час судового розгляду стороною захисту заявлено клопотання про визнання доказів недопустимими, оскільки здійснені неналежним суб`єктом проведення процесуальних дій.

Сторона обвинувачення суду не надала постанову про створення слідчої групи, зазначивши, що повноваження слідчих підтверджено лише витягом з ЄРДР.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведення винуватості особи тлумачаться на її користь.

За змістом статей 86,86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом, невід`ємною складовою якого є здійснення процесуальних дій уповноваженою на те особою в конкретному кримінальному провадженні. Збирання доказів неуповноваженою особою є істотним порушенням вимог процесуального закону.

Витяг з ЄРДР не може замінити процесуального рішення про визначення групи слідчих у кримінальному провадженні.

Використання слідчим повноважень проведення досудового розслідування без винесення процесуального рішення про визначення групи слідчих, до складу якої він входить на підставі такого процесуального рішення, він є неналежним суб`єктом проведення процесуальних дій.

Відсутність такого процесуального рішення в матеріалах кримінального провадження обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані особою, яка не мала на те законних повноважень.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про визнання недопустимими доказами, зібрані під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадження, оскільки зібрані особами, які не мали на те законних повноважень.

Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування ІІ розділ п.12 постанова про визначення групи слідчих винесена вперше 02.04.2021. Під час проведення досудового розслідування вказаною групою слідчих не здобуто доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_5 .

Також звертає на себе увагу наступне. Як зазначалося вище уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Форум Банк» звернулася із заявою/повідомленням про вчинення кримінального правопорушення за фактом розукомплектування т/з, який належав ОСОБА_12 , зберігачем ОСОБА_13 . В даній заяві Фонд просив внести відомості до ЄРДР та визнати Банк потерпілою стороною у кримінальному провадженні. З невідомих причин Банк не визнано потерпілою стороною, незважаючи на те, шкода заподіяна саме цій юридичній особі. Судом встановлено, що ОСОБА_12 на підставі кредитного договору придбав т/з марки Skoda моделі Octavia Tour. Для забезпечення кредитних умов, укладено договір застави. В послідуючому, у зв`язку з невиконанням ОСОБА_12 умов кредитного договору, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15.09.2010 з останнього стягнуто борг в сумі 278092,37 грн. Державним виконавцем накладено арешт на вказаний т/з та вилучено. Отже, в даному випадку ОСОБА_12 є лише номінальним власником, оскільки власні кошти на придбання т/з не вкладав, а використав кредитні кошти, які в послідуючому Банку не повернув. З огляду на наведене, шкода фактично була заподіяна Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Форум Банк», якого з невідомих причин не визнали потерпілим, а не ОСОБА_12 , який кредитні кошти не повернув, рішення суду не виконав.

Згідно ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили. Усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, в ході судового розгляду за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ наданий учасниками судового розгляду з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_5 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 367 ч.1 КК України, не знайшло свого підтвердження, оскільки достатніх та допустимих доказів на доведення у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, стороною обвинувачення не надано, судом не виявлено, в зв`язку з чим суд вважає, що в силу презумпції невинуватості, закріпленої у ст. 62 Конституції України, виправдати ОСОБА_5 на підставі ч.1 ст. 373 КПК України, оскільки при судовому розгляді не доведено обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 ч.1 КК України.

Процесуальні витрати в сумі 3830,08 грн. віднести за рахунок держави.

Цивільний позов ОСОБА_12 про відшкодування шкоди в сумі 169340,08 грн., суд згідно з ч.3 ст. 129 КПК України, залишає без розгляду.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 18.06.2021.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати невинуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 ч.1КК України та виправдати у зв`язку з відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання - скасувати.

Цивільний позов ОСОБА_12 про відшкодування шкоди в сумі 169340,08 грн., згідно з ч.3 ст. 129 КПК України, залишити без розгляду.

Процесуальні витрати в сумі 3830,08 грн. віднести за рахунок держави.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 18.06.2021 на земельну ділянку за кадастровим номером :02:001:0729 площею 0,1 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:220.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити виправданій, прокурору, захиснику.

Суддя ОСОБА_1