Справа № 201/651/25
Провадження №1-кс/201/258/2025
У Х В А Л А

Іменем України

17 січня 2025 року м.Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи Дніпропетровської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 09 січня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Дніпропетровської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 09 січня 2025 року.

В обґрунтування скарги заявник посилався на те, що 09 січня 2025 року він подав заяву до Дніпропетровської обласної прокуратури про злочин щодо незаконного зберігання, поширення конфіденційної інформації про особу. В свою чергу, 13.01.2025 за вих. №31/2-4575-22 отримав відповідь, згідно до якої у заяві відсутні будь-які обставини скоєння кримінального правопорушення. Враховуючи викладене, просив зобов`язати відповідних посадових осіб Дніпропетровської обласної прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні відомості за його заявою від 09 січня 2025 року щодо вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КК України.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Статтею 303 КПК України передбачений перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на його оскарження, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що правом на звернення із скаргою на бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань наділені лише особи, які попередньо зверталися до слідчого, прокурора із заявами чи повідомленнями про кримінальне правопорушення.

Вказана скарга не відповідає вимогами закону, оскільки до неї не додано належних доказів звернення заявника до Дніпропетровської обласної прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення (докази направлення поштою, копія заяви із відміткою прокуратури щодо отримання заяви з відповідною датою, тощо.).

Надану заявником копію відповіді начальника відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 від 13 січня 2025 року № 31/2-4575-22, з якої вбачається що обласною прокуратурою розглянуто звернення ОСОБА_2 щодо внесення відомостей до ЄРДР, суд не може взяти до уваги як підтвердження звернення до Дніпропетровської обласної прокуратури, оскільки з цієї відповіді неможливо встановити, про яке саме звернення ОСОБА_2 йде мова.

Враховуючи викладене, скарга підлягає поверненню, що не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року, «Мельник проти України» від 28.03.2006 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 32, 218, 303, 304, 306 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи Дніпропетровської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 09 січня 2025 року повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді з дотриманням вимог КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1