Провадження №: 1-кп/755/1543/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" грудня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000840 від 09.03.2024 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

законного представника ОСОБА_8 ,

особи, відносно якої ставиться питання про застосування заходів медичного характеру, ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Слідчий Дніпровського УП ГУНП В м. Києві ОСОБА_9 звернулась до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 у виді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Судом визнано доведеним, що 08.03.2024 року приблизно о 16 годині 20 хвилин ОСОБА_6 та ОСОБА_10 виносили будівельне сміття з п`ятого поверху будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На першому поверсі будинку ОСОБА_6 побачив незнайомого йому раніше ОСОБА_3 , який звернувся до ОСОБА_6 та сказав зняти капюшон, після чого ОСОБА_3 , перебуваючи на відстані витягнутої руки від потерпілого ОСОБА_6 , наніс йому не менше двох ударів кулаком правої руки в обличчя, внаслідок чого потерпілий впав, а ОСОБА_3 наніс йому ще не менше двох ударів ногою в тулуб та пішов з місця місця події.

У результаті вказаного суспільно-небезпечного діяння потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

Допитаний в судовому засіданні, ОСОБА_3 з обставинами, викладеними в клопотанні, погодився частково та показав, що 08.03.2024 року він знаходився у своїй квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , та почув, що хтось на вулиці висловлює образи в його бік, після чого, визирнувши у вікно, побачив ОСОБА_6 та іншого чоловіка, яким він зробив зауваження щодо висловлених образ, на що вони продовжили його ( ОСОБА_3 ) ображати, після чого, з метою знайти вказаних осіб та поговорити з ними, він ( ОСОБА_3 ) вийшов з квартири та на першому поверсі вказаного будинку зустрів ОСОБА_6 , якого попрохав зняти капюшон, щоб переконатись, що це саме та особа, яка його ображала, на що потерпілий зняв капюшон та продовжив висловлювати в його бік образи, після чого, перебуваючи у стані сильного душевного хвилювання, він ( ОСОБА_3 ) наніс йому декілька ударів кулаком, однак потерпілий залишався в цей час на ногах, будь-яких інших ударів, у тому числі ногами він ( ОСОБА_3 ) потерпілому не наносив. Окрім того, ОСОБА_3 додав, що не помічав у себе розладів психіки, однак раніше у нього вже виникала подібна конфліктна ситуація через те, що його ображали сторонні люди на дитячому майданчику, яка закінчилась тим, що його направили на примусове лікування до психіатричного закладу та він пройшов курс лікування.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення; 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України покладається на прокурора.

Суд же відповідно до ст. 26 КПК України у кримінальному провадженні вирішує питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, а ч. 1 ст. 337 КПК України передбачає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Тобто обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Так, допитаний в судовому засіданні, потерпілий ОСОБА_6 показав, що 08.03.2024 року він приїхав допомагати колегам виносити сміття за адресою: АДРЕСА_1 після чого на першому поверсі вказаного будинку до нього підійшов ОСОБА_3 , який попрохав його зняти капюшон, на що він погодився, зняв капюшон, після чого ОСОБА_3 зазначив, що він ( ОСОБА_6 ) його образив та раптово наніс йому удар кулаком, внаслідок чого він упав на підлогу, а ОСОБА_3 продовжив наносити удари ногою, загалом було приблизно п`ять ударів, потім, коли він (потерпілий) піднявся на ноги, ОСОБА_3 уже не було, поруч знаходився його знайомий ОСОБА_10 , після чого він (потерпілий) викликав поліцію та швидку медичну допомогу.

Допитаний в судовому засіданні, свідок ОСОБА_11 суду показав, що він займається господарською діяльністю з виготовлення сиру у Київській області, водночас його брат, ОСОБА_3 , допомагає йому в якості різноробочого. До події, у зв`язку з якою він ( ОСОБА_11 ) викликаний до суду, брат приїздив до нього лише у вихідні, а проживав разом із матір`ю, однак на даний час щодня перебуває з ним ( ОСОБА_11 ), оскільки лікар рекомендував йому менше спілкуватись з людьми. На скільки йому (свідку) відомо, раніше брат скаржився, що чує голоси та має підвищену тривожність, проте після вказаного конфлікту брат пройшов курс лікування та йому стало набагато краще, тривожність пропала. На цей час брат продовжує приймати ліки та відвідує лікаря, його стан стабільний, жодних скарг на поведінку брата у нього не має.

Крім того, захисник заявив клопотання про виклик у судове засідання ОСОБА_12 для її допиту в якості свідка, вказане клопотання було задоволено судом, однак присутність свідка в судове засідання не забезпечена захисником, а тому він відмовився від її допиту.

Також в судовому засіданні були дослідженні наступні докази.

Так, із протоколу огляду місця події від 08.03.2024 року з додатком до нього, зокрема, вбачається, що слідчим оглянуто будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з довідкою № 376, виданої КНП «КМКЛ ШМД» від 08.03.2024 року, ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку. Багатоуламкові переломи кісток лицевого скелета.

Як убачається з відповіді на запит КНП «Центр ЕМД та МК» № 836/Б від 26.03.2024 року, 08.03.2024 року о 16 годині 38 хвилин було зареєстровано виклик та в подальшому відбувся виїзд бригади екстреної медичної допомоги до ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1.

З протоколу огляду предметів від 09.05.2024 року вбачається, що слідчим було оглянуто DVD-R диск з аудіозаписом повідомлення про виклик ОСОБА_6 бригади екстреної медичної допомоги за адресою: АДРЕСА_1.

Також з протоколу огляду предметів від 03.04.2024 року вбачається, що слідчим було оглянуто DVD-R диск з аудіозаписом повідомлення на спецлінію «102» від ОСОБА_6 щодо здійсненого на нього нападу за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, з протоколу огляду предметів від 13.05.2024 року вбачається, що слідчим було оглянуто DVD-R диск із відеозаписом «Відео нападника», в результаті чого, зокрема, встановлено, що на даному відеозаписі зафіксований ОСОБА_3 та його розмова з невстановленою особою, яка здійснює відеозйомку.

Відповідно до висновку експерта № 042-719-2024 від 03.05.2024 року, аналіз наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дозволяють зробити висновки про те, що під час звернення за медичною допомогою 08.03.2024 року о 16 годині 53 хвилини, у нього виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: навколоочний синець (без опису морфології) зліва; переломи - лівої виличної кістки, передньої латеральної медіальної стінок лівої верхньощелепної пазухи (з рівнем рідини в пазусі), нижньої стінки лівої орбіти, латеральної стінки лівої очниці; струс головного мозку, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу, та які утворилися за рахунок ударної дії тупого/тупих твердого/твердих предмету/предметів у вказаний строк, тобто 08.03.2024 року о 16 годині 53 хвилини.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.05.2024 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 впізнав особу, зазначену на фотознімку № 3, яка нанесла йому тілесні ушкодження 08.03.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 за її зовнішнім виглядом, а саме зачіскою, бородою та загальними рисами обличчя. Згідно з довідкою, доданою до вказаного протоколу, на фотознімку № 3 зображений ОСОБА_3 .

Також з протоколу проведення слідчого експерименту від 15.05.2024 року вбачається, що слідчим, за участю потерпілого ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_5 , двох статистів та двох понятих, було проведено слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин справи, зокрема, потерпілий відтворив обставини та механізм нанесення йому тілесних ушкоджень 08.03.2024 року за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, з протоколу проведення слідчого експерименту від 15.05.2024 року вбачається, що слідчим, за участю свідка ОСОБА_10 , двох статистів та двох понятих, було проведено слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин справи, зокрема, свідок ОСОБА_10 відтворив обставини та механізм нанесення потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень 08.03.2024 року за адресою: АДРЕСА_1.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.05.2024 року вбачається, що свідок ОСОБА_10 впізнав особу, зазначену на фотознімку № 1, як особу, яка 08.03.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 нанесла тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 , за її зачіскою, бородою та загальними рисами обличчя. Згідно з довідкою, доданою до вказаного протоколу, на фотознімку № 1 зображений ОСОБА_3 .

Отже, дослідивши, оцінивши та перевіривши зібрані у кримінальному провадженні докази, з точки зору належності, допустимості, достовірності а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків.

Враховуючи викладене, суд, допитавши ОСОБА_3 , потерпілого, свідка, дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку про те, що час, місце, спосіб та інші обставини вчинення суспільно небезпечного діяння органом досудового розслідування встановлені правильно.

Крім того, суд вважає доведеним, що зазначене суспільно небезпечне діяння вчинене ОСОБА_3 .

У той же час, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 1071 від 22.08.2024 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляє ознаки «Шизофренії, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. Стійкий параноїдний синдром» (згідно МКХ-10 F20.00). За своїм психічним станом у теперішній час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період правопорушення, в якому він підозрюється, ОСОБА_3 виявляв ознаки «Шизофренії, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. Стійкий параноїдний синдром» (згідно МКХ-10 F20.00) та за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Враховуючи клінічний перебіг наявних у ОСОБА_3 психічних порушень, він потребує поміщення в спеціальний заклад для надання стаціонарної психіатричної допомоги, а також запобігання вчинення ним суспільно-небезпечних діянь (відповідно до ст. 92 КК України). Первинно-притаманні ОСОБА_3 індивідуально-психологічні особливості знівельовані психічним захворюванням, на яке він страждає, встановлено лікарем-психіатром, судово-психіатричним експертом. Тому питання індивідуально-психологічних особливостей та їх вплив на його поведінку в досліджуваній ситуації втрачає свою цінність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Відповідно до ч. 4 ст. 503 КПК України примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння в стані неосудності, що виключає застосування до нього покарання, а тому відносно нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

У силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно із ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 94 КК України, госпіталізація до психіатричного закладу із посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічного хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах посиленого нагляду.

Враховуючи характер і тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого суспільно-небезпечного діяння, з урахуванням ступеня небезпечності ОСОБА_3 для себе або інших осіб, а також з урахуванням висновків судово-психіатричного експерта, суд вважає необхідним застосувати відносно нього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Крім того, доводи захисника про необхідність застосування відносно ОСОБА_3 заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, оскільки ОСОБА_3 пройшов курс лікування та його психічний стан значно покращився, тому на даний час він не потребує поміщення до психіатричного закладу, суд вважає необґрунтованими, зважаючи на те, що згідно висновку судово-психіатричного експерта № 1071 від 22.08.2024 року, ОСОБА_3 потребує застосування саме таких примусових заходів медичного характеру як поміщення в спеціальний заклад для надання стаціонарної психіатричної допомоги. При цьому, експерт під час проведення вказаного дослідження врахував його перебування на стаціонарному лікуванні у відділенні № 2 КНП «МЗНПД» у період з 08.05.2024 року по 21.06.2024 року з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. Стійкий параноїдний синдром».

Будь-яких інших обставин, які б спростовували вказаний висновок судово-психіатричного експерта, суду надано не було. Водночас, клопотання про допит експерта, який проводив психіатричну експертизу, чи проведення повторної судово-психіатричної експертизи учасниками судового розгляду не заявлялося.

Разом із тим, під час судового розгляду не було встановлено, що на даний час ОСОБА_3 , враховуючи його психічний стан та ступінь суспільної небезпечності, потребує госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом, про що клопоче слідчий у своєму клопотанні.

Отже, враховуючи всі обставини, що були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про необхідність частково задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

У порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів. Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 19, 92-94 КК України, ст. ст. 512-513 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП В м. Києві ОСОБА_9 , задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Речові докази у вказаному кримінальному провадженні, а саме: два DVD-R диски з аудіозаписами повідомлення, DVD-R диск із відеозаписом «Відео нападника», зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня її оголошення через Дніпровський районний суд міста Києва.

Суддя: