УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 06.11.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000265 від 07.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

установив:

Через систему «Електронний суд» до Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 06.11.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000265 від 07.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 22.11.2024, слідчим суддею визначено ОСОБА_1 25.11.2024 скаргу передано слідчому судді з відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних справ Шевченківського районного суду міста Києва.

Заявник у судове засідання не з`явилася, повідомлялася про дату, час та місце розгляд справи. Однак, через систему «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи без її участі.

Слідчий слідчого управління СУ ГУНП в Київській області в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання належним чином. Однак, на електронну адресу суду надійшов лист слідчого ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , в якому останній зазначив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000265 від 07.05.2024 завершено, а обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 направлено для розгляду до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду справи фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали скарги з додатками, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Так, частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Так, у п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України зазначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Як вбачається з листа слідчого ГУНП в Київській області ОСОБА_6 та копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 27.11.2024 обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 направлено до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Таким чином, наведене свідчить про те, що станом на день розгляду скарги, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000265 від 07.05.2024 завершено, що унеможливлює на цій стадії кримінального провадження розгляд скарг слідчим суддею у порядку, передбаченому ст. 303 КПК України, та слугує підставою для відмови у задоволенні скарги заявника.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 06.11.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000265 від 07.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1