У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року Солом`янський районний суд м.Києва

в складі: головуючого слідчого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у виді утримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в рамках кримінального провадження, що внесено до ЄРДР за №0002837 від 28.09.2024 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.4 КК України,-

за участю прокурора - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

Встановив:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у виді утримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в рамках кримінального провадження, що внесено до ЄРДР за №0002837 від 28.09.2024 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.4 КК України.

На обґрунтування клопотання зазначено наступне.

З 06.08.2024 по теперішній час ОСОБА_5 є стрільцем - помічником гранатометника третього стрілецького спеціалізованого відділення третього стрілецького спеціалізованого взводу першої спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (ІНФОРМАЦІЯ_3) у військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України.

Згідно зі ст. 178 Цивільного кодексу України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності невстановлена судом .

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 год 30 хв 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який діє до цього часу.

Будучи військовослужбовцем ОСОБА_5 , окрім вищенаведеного, згідно з вимогами ст. ст. 11, 12, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

У невстановлені дату, час та місці, але не пізніше 28.09.2024, у ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , за попередньою змовою, виник умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, яке є небезпечним для здоров`я потерпілої ОСОБА_8 , з проникненням у житло, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, з метою заволодіння належним потерпілій майном, зокрема грошовими коштами.

Готуючись до вчинення злочину, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , зібрали відомості про ОСОБА_8 , після чого визначили час та місце вчинення злочину. При цьому, заздалегідь розробили детальний план вчинення злочину, відповідно до якого розподілили між собою злочинні ролі.

Пізніше, відповідно до розробленого злочинного плану, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, 28.09.2024, у проміжок часу між 03:00 год. та 07:00 год., ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 , прибули до приватного будинку АДРЕСА_1 , та проникли на територію будинку. В подальшому, шляхом вільного доступу зайшли на терасу бадинку та спустились до підвального приміщення, де очікували потерпілу ОСОБА_8 на сходовому майданчику.

Близько о 07:00 год. ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , почули як потерпіла ОСОБА_8 відчинила вхідні двері будинку на вийшла на терасу. У цей час, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 , наблизились до потерпілої та використовуючи попередньо підготовлений камінь, що був обмотаний чорним поліетиленовим пакетом, з метою подолання фізичного опору, заподіяли потерпілій не менше одного удару в область голови, у результаті чого ОСОБА_8 втратила рівновагу та впала на сходову клітину. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 , нанесли потерпілій ще не менше одного удару в область голови, заподіявши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді забійних ран голови.

Потім згодом, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 , погрожуючи фізичною розправою затягнули потерпілу до приміщення будинку, посадили на диван та зв`язали руки за спиною плівкою. На голову накинули кофту та обтягнули її плівкою також.

В подальшому, ОСОБА_7 , згідно відведеної ролі, весь час спостерігав за навколишньою обстановкою та потерпілою, щоб у разі виникнення небезпеки повідомити ОСОБА_5 про викриття їх злочинних дій.

В цей час, ОСОБА_5 з метою заволодіння чужим майном повністю обшукав приміщення будинку та відкрито заволодів майном ОСОБА_8 , а саме: грошовими коштами на загальну суму 40 000 гривень, купюрами по 500 гривень, які знаходились у підвальному приміщені будинку; золотим ланцюжком, який був зірваний з шиї потерпілої; 100 доларів США, які були в кишені куртки в шафі; ручним годинником «Royal London» золотого кольору; трьома пляшками алкоголю - коньяку; 10 (десятьома ножами); двома спортивними сумками; ручним годинником «Sharp, яке поділим з іншим співучасником.

Після вчинення розбійного нападу, поєднаного із застосуванням насильства небезпечного для життя потерпілої ОСОБА_8 вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із застосуванням насильства, яке є небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, особою, яка раніше вчинила розбій, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Вину ОСОБА_5 підтверджують зібраними в кримінальному провадженні доказами:

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.09.2024;

- обставинами встановленими під час огляду місця події від 28.09.2024 та речовими доказами вилученими в ході проведення слідчої дії;

- свідченнями потерпілої ОСОБА_8 , від 28.09.2024;

- свідченнями свідка ОСОБА_9 від 28.09.2024;

- обставинами встановленими під час огляду місця події від 28.09.2024 та речовими доказами вилученими в ході проведення слідчої дії;

- обставинами встановленими під час затримання ОСОБА_5 від 01.10.2024;

- обставинами встановленими під час затримання ОСОБА_7 від 01.10.2024;

- обставинами встановленими під час обшуку за адресою:

АДРЕСА_2 від 30.09.2024 та речовими доказами вилученими в ході проведення слідчої дії;

- обставинами встановленими під час обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , автомобіля марки «Skoda», моделі «Rapid», д.н.з. НОМЕР_2 від 30.09.2024 та речовими доказами вилученими в ході проведення слідчої дії;

- свідченнями свідка ОСОБА_10 від 01.10.2024;

- свідченнями свідка ОСОБА_11 від 01.10.2024;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення 30.09.2024 повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуїв, Харківської обл., громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 (хостел).

02.10.2024 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва, до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_1 строком до 28.11.2024 включно.

Ухвалою від 17.10.2024 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва, підозрюваного ОСОБА_5 переміщено з гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 по м.Києву та Київській області до ДУ «Київський слідчий ізолятор» строком до 29.11.2024 включно.

Враховуючи те, що строк застосування запобіжного заходу у вигляді вигляді тримання під вартою у закінчується 29.11.2024 року, досудове розслідування на цей час не буде завершено, оскільки необхідно провести ряд слідчих дій необхідних для беззаперечного доведення вини підозрюваного ОСОБА_5 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенню та виконати наступні слідчі дії, а саме:

- витребувати висновки судової-медичних експертиз;

- витребувати висновки модекулярно-генетичних експертиз;

- провести тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні операторів мобільного зв`язку ТОВ «ЛАЙФСЕЛЛ», ПрАТ «Київстар» та ПрАТ «ВФ Україна»;

- надати доручення до ОУТЗ у м. Києві для проведення аналізу інформації отриманої під час проведення виїмок у оператора мобільного зв`язку ТОВ «ЛАЙФСЕЛЛ», ПрАТ «Київстар» та ПрАТ «ВФ Україна»;

- скласти повідомлення про підозру ОСОБА_5 у кінцевій редакції та оголосити її останньому;

- відкрити матеріали кримінального провадження;

- скласти та надрукувати обвинувальний акт і реєстр досудового розслідування;

- провести інші слідчі (розшукові дії) в проведені яких виникне необхідність.

Таким чином, прокурор вбачає необхідність у продовженні застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 1 місяць, тобто до 29.12.2024 включно, у зв`язку із наявністю ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин, який відповідно до ч. 4 ст. 187 КК України, карається позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Прокурор в суді вказав,що відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою оскільки, існують ризики передбачені ч.1, п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний може:

1)Переховуватись від органів досудового слідства та суду.

На той факт, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду вказує те, що, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років позбавленням волі, та знаючи про тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його судом винуватим, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, тим самим може вчинити ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

2)Впливати на потерпілого та свідків

На той факт, що підозрюваний може впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин, вказує те, що перебуваючи не під вартою підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Вказане обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину поєднаного із насильством, що може свідчити про схильність підозрюваного до вчинення дій насильницького характеру, зокрема, і до інших учасників кримінального провадження, оскільки підозрюваний достовірно володіє повними анкетними даними та інформацією про місця проживання останніх, що дає останньому можливість здійснювати різного роду тиск на потерпілого та свідків з метою його уникнення від кримінальної відповідальності.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

3) Вчинити інше кримінальне правопорушення

Вказує те, що враховуючи мету, спосіб та обстановку вчинення даного злочину, особу підозрюваного, ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки будучи раніше судимим, востаннє: 23.12.2022 Київським районним судом міста Полтави за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі, таким чином, ОСОБА_5 , на шлях перевиховання та виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив новий корисливий злочин на території Солом`янського району м. Києва. Ураховуючи те що, ОСОБА_5 , на даний час не має постійного доходу, не працює, суспільно-корисною працею не займається, а тому з метою наживи може продовжити свою протиправну діяльність та вчиняти нові злочини майнового характеру.

Більш м`які запобіжні заходи застосовані до підозрюваного ОСОБА_5 призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органів досудового розслідування та впливати на розслідування кримінального провадження.

Орган досудового слідства вважає наявність цих ризиків обґрунтованими, через те, що матеріали кримінального провадження містять достатні дані, які вказують на те, що саме підозрюваний ОСОБА_5 , своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 187 КК України, тобто у вчинені нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із застосуванням насильства, яке є небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, особою, яка раніше вчинила розбій.

Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення належного виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Прошу суд врахувати, що міра запобіжного заходу має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні з огляду на зазначені у ньому обставини та факти.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.

Підозрюваний погодився із висловлюваннями свого захисника, не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Щодо обґрунтованості підозри, то вона є обґрунтованою щодо дій ОСОБА_5 .

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Крім того, відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки воно свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що ймовірне майбутнє покарання за відповідний тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від органу досудового розслідування/суду та/або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою порушення розумних строків досудового розслідування/судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється, враховуючи його сімейне становище, вік, стан здоров`я, та відсутність можливості запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В суді встановлено,що підозрюваний не має постійного місця проживання та законних засобів до існування, міцних соціальних зв`язків.

Таким чином, суд приходить до висновку, що прокурором доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 183 КПК України може бути застосованим до ОСОБА_5 .

Виходячи з викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 30 грудня року включно.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

К еруючись вимогами ст.ст. 132, 176-178, 183,376 ч. 2 КПК України,-

Ухвалив:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Чугуїв, Харківської області, громадянину України, проживаючого зі слів в місті Києві, Святошинська площа (хостел),зареєстрованого в АДРЕСА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 30 грудня 2024 року включно без визначення в якості альтернативного запобіжного заходу застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Центрального регіону.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1