Ленінський районний суд м. Полтави
Справа № 641/8562/21
Провадження № 1-кп/553/289/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в режимі відеоконференції об`єднане кримінальне провадження № 0000623 від 07.06.2021, № 0000506 від 11.03.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.361, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

На розгляді Комінтернівського районного суду м. Харкова перебувало вказане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 .

Згідно з ЗУ «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан, який в подальшому продовжено.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м.Харкова, Комінтернівського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м.Полтави.

На підставі вказаного розпорядження, до Ленінського районного суду м. Полтави з Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави 16.09.2022 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 прийнято до розгляду, з призначенням підготовчого судового засідання.

За ухвалою суду від 01.08.2024 до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, який в подальшому продовжувався судом.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, яке вмотивовано продовженням існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та недоцільністю застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.

Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечень не мали.

Інші учасники судового провадження, будучи належно повідомленими про розгляд справи, до суду не прибули.

Вирішуючи заявлене клопотання, з`ясувавши позиції учасників судового провадження, суд вказує, що згідно із ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор і недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішення питання доцільності продовження строку раніше застосованого запобіжного заходу залежить насамперед від того чи продовжують існувати заявлені ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

За змістом ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

ОСОБА_4 пред`явлено звинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.361, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, які у відповідності до ст.12 цього кодексу, не відносяться до тяжких.

В ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу судом було вказано про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Інші заявлені ризики свого підтвердження не знайшли.

Заслухавши доводи учасників судового провадження, суд вважає, що ризик визначений ч.1 ст.177 КПК України, на даний час не зменшився і продовжує існувати.

Оцінюючи виправданість продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний час судом, з врахуванням визначених ст.178 КПК України обставин, не встановлено підстав для його зміни. Таким чином продовження застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу наразі є необхідним та доцільним для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та уникнення потенційних ризиків.

На підставі викладеного та керуючись ст.331 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Продовжити застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, з покладенням наступних обов`язків: не залишати житло за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 18 год. до 07 год.; прибувати до суду за кожною вимогою; повідомляти суд про зміну місця проживання; носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснити обвинуваченому, що у відповідності до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Направити копію ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту для виконання та контролю органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого та прокурору.

Ухвала в частині запобіжного заходу може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1