Справа № 159/8153/24
Провадження № 1-кс/159/2513/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Шишилін О.Г., за участі секретаря Бакай Л.О., скаржника ОСОБА_1 , представника скаржника Прадищук Л.М., представника органу досудового розслідування Прач В.П., розглянув у відкритому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність на бездіяльність органу досудового розслідування Ковельського районного управління Головного управління національної поліції у Волинській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

ВСТАНОВИВ:

Скаржник подав скаргу на бездіяльність органу досудового розслідування Ковельського районного управління Головного управління національної поліції у Волинській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за його заявою від 04.12.2024р., в якій вона просить притягнути до кримінальної відповідальності винних осіб, які 03.12.2024р. у її відсутність без повідомлення проникли до її володіння господарського приміщення та здійснили обшук, пошкодили майно та здійснили крадіжку. Вказані посадові особи завдали їй великої шкоди.

В судовому засіданні скаржник та її представник підтримав скаргу, просив її задовольнити. Вказали, що вказане домоволодіння є власністю її покійної тітки. А феєрверки були нею придбані до війни про що надала слідчому судді накладні.

Орган досудового розслідування надав матеріали справи про адміністративне правопорушення в межах якого було проведено вилучення феєрверків та висновок заступника начальника УСВ Ковельського РУП про відсутність даних про кримінальне правопорушення в заяві скаржника.

Згідно ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Разом із цим слідчий, дізнавач, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Такого висновку дійшов ККС ВС у Постанові від 30 вересня 2021 року, справа № 556/450/18.

Для перевірки доводів сторін слідчий суддя керується вимогами ч.3 ст. 26 КПК України, згідно якої слідчий суддя, у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Як вбачається із заяви від 04.12.2024р. скаржник просить притягнути до кримінальної відповідальності винних осіб, які 03.12.2024р. у її відсутність без повідомлення проникли до її володіння господарського приміщення та здійснили обшук, пошкодили майно та здійснили крадіжку. Вказані посадові особи завдали їй великої шкоди.

Диспозиція ст.185 КК України передбачає відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність, передбачена ст.51 КУпАП.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.5 підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 (сімнадцять) гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної у підпункті 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Отже вартість викраденого майна для криміналізації дій виної особи повина становити не менше 3028 грн.

Із вмісту заяви ОСОБА_1 відсутнє посилання на розмір та перелік викраденого у неї майна, а також відсутні із цього приводу буд-які додатки.

В судовому засіданні ОСОБА_1 послалася як на доказ викраденого належного їй майна Видаткову накладну на піротехнічні вироби в якій зазначено одержувача « ОСОБА_2 ». Одже з огляду на це, слідчий суддя не приймає вказаний документ до уваги, оскільки зазначена у накладній особа не є заявником про вчинене кримінальне правопорушення за зазначеними обставинами, а скаржник не надав доказів представництва його інтересів. Більш того, із змісту заяви про кримінальне правопорушення заявник виступає від свого імені.

Також у судовому засіданні скаржник на питання слідчого судді не зміг визначити, яке майно було викрадено на його думку, відповідно до переліку зазначеного у накладній та наявності серед вилученого майна відповідно до ст.265 КУпАП. Щодо незаконного проникнення, слідчий суддя зазначає про таке.

Диспозицією ст.162 КК України встановлена відповідальність за незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, незаконне проведення в них огляду чи обшуку, а так само незаконне виселення чи інші дії, що порушують недоторканність житла громадян.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 вказала, що приміщення в якому вилучалося майно належить її покійній тітки. Будь-яких доказів про право власності на нерухомість слідчому судді не надано.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення та додатків до нього вбачається, що ОСОБА_3 у будинку покійної тітки виявила зірваний замок, прийшовши туди виявила велику кількість піротехніки, про що викликала поліцію по телефону 102.

ОСОБА_3 заявою від 03.12.2024р. надала письмову заяву про дозвіл на огляд приміщення домоволодіння. А також надала пояснення із приводу події.

За наслідками огляду домоволодіння складено протокол про адміністративне правопорушення та Протокол вилученого майна від 03.12.2024р. В протоколі також міститься підпис скаржника, що вона із протоколом ознайомлена, згідна, копію протоколу отримала. Додаткові пояснення від неї відсутні.

Отже слідчий суддя робить висновок, що огляд та вилучення речей проведено в порядку ст. 264, 265 КУпАП. Рішення із приводу виявленого адміністративного правопорушення не прийнято.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя погоджується із висновком заступника начальника СВ Ковельського РУП про відсутність даних, які б вказували на наявність певного кримінального правопорушення і розгляд заяви в порядку ЗУ «Про звернення громадян» або КУпАП.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя.

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність органу досудового розслідування Ковельського районного управління Головного управління національної поліції у Волинській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити..

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подано протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя О. Г. Шишилін