Провадження № 1-кп/643/949/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2024

03 грудня 2024 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000600, внесеному до ЄРДР від 10.07.2024, відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Черкаської області, м. Умань, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, не судимого в силу ст.89 КК України, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 , будучи особою, яка вживає особливо небезпечні психотропні речовини, 09.07.2024 приблизно о 21:30, перебуваючи за місцем свого тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особисто небезпечної психотропної речовини без мети збуту, і реалізуючи його, використовуючи всесвітню мережу Інтернет, з безкоштовного мобільного менеджеру «Telegram», зі свого мобільного телефону ТМ «Meizu М6», абонентський номер НОМЕР_1 , замовив в телеграм-боті «Miami» у невстановлені під час досудового розслідування особи, особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено, оплативши з картки через термінал «ПриватБанку», розташований за адресою: м. Харків, вул. Гвардіців-Широнінців,62, грошові кошти в сумі 300грн., після ого отримав повідомлення з місцем знаходження особливо небезпечної психотропної речовин.

09.07.2024 приблизно о 22:25 ОСОБА_2 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини без мети збуту, дійшов до міс знаходження схованки незаконно замовленої ним особливо небезпечної психотропної речовини, що знаходилась за адресою: АДРЕСА_4 , де під деревом підняв камінець та побачив згорток, огорнутий в липку стрічку чорного кольору, в якому знаходився полімерний пакет з кристалічною речовиною білого кольору та, будучи особою, яка вживає особливо небезпечні психотропні речовини, усвідомлюючи, що у полімерному пакеті знаходиться кристалоподібна речовина білого кольору, яка мстить особливо небезпечну психотропну речовину PVP, діючи з умислом, спрямованим на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечних психотропних речовин, забрав вказаний вище полімерний пакет та поклав його до зовнішньої кишені своєї смки, тим самим незаконно придбав та почав незаконно зберігати для особистого вживання, без мети збуту особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено.

Протиправна діяльність ОСОБА_2 , пов`язана з незаконним придбанням та зберіганням особливо небезпечних психотропних речовин, була припинена працівниками поліції, як 09.07.2024 в період часу з 23:45 до 23:58 під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , виявили та вилучили у ОСОБА_2 полімерний пакет з кристалічною речовиною білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено відповідно до «Переліку наркотичних засов, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, масою в перерахунку на масу речовини 0,5324гр., яку ОСОБА_2 незаконно придбав та зберігав для особистого вживання, без мети збуту.

Своїми діями ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, без мети збуту.

Разом із обвинувальним актом до суду надійшла заява ОСОБА_2 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Добросовісність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтвердив захисник ОСОБА_3 .

Також із змісту обвинувального акту вбачається клопотання прокурора розглядати вказаний обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому заїданні на підставі правил ч.1 ст. 302 КПК України.

Отже, вищевикладене свідчить про те, що замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що останній не судимий в силу ст.89 КК України, не працевлаштований, колишній військовослужбовець, характеризується за місцем служби виключно негативно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_2 суд визнає щире каяття обвинуваченого, що вбачається із пояснень ОСОБА_2 від 11.07.2024, із протоколу допиту ОСОБА_2 в якості підозрюваного від 27.11.2024.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Відповідно до положень ч.1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд приймає до уваги ступень суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінального проступку, конкретні обставини кримінального провадження, ставлення обвинуваченого до вчиненого та враховує дані про його особу, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчинені злочину і, полягає в передбаченому законом обмежені прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

Відповідно до положень ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Отже, призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із положень ст.ст. 50,65 КК України, а саме принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступень тяжкості скоєного, його наслідки, обставину, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного кримінального правопорушення.

При призначені обвинуваченому покарання суд також дотримується практики Європейського суду з прав людини відповідно до якої, складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року). Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії від 16.10.2008 року).

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті, за якою ОСОБА_2 притягається до кримінальної відповідальності у виді обмеження волі, без відбування покарання, у зв`язку з чим звільняє обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, застосувавши правила ст.ст. 75,76 КК України, оскільки суд прийшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_2 без ізоляції від суспільства.

Суд не призначає ОСОБА_2 покарання у вигляді штрафу, про що останній просить, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_2 не працевлаштований, а доказів того, що останній працює неофіційно чи має дохід для сплати суми штрафу, суду не надано.

Кримінальним правопорушенням матеріальна шкода не завдана.

Викривач у кримінальному провадженні відсутній, матеріальна винагорода не пропонувалась.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 не обирався.

По справі є судові витрати за проведення судової експертизи №СЕ-19/121-24/20282-НЗПРАП від 23.07.2024 в розмірі 2271,84грн., сплату яких суд покладає на обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до правил ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до правил ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_2 від призначеного судом покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, зобов`язавши ОСОБА_2 відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одна)грн., 84 копійки.

Речові докази: полімерний пакет, опечатаний биркою з відбитком печатки Харківського НДКЦ МВС України №10, з написом №СЕ-19/121-24/20280-НЗПРАП від 23.07.2024, в якому знаходиться полімерний пакет з особливо небезпечною психотропною речовинною, що направлено на зберігання у камеру схову управління логістики та МТЗ ГУНП в Харківській області згідно квитанції №1620 від 26.08.2024 знищити; CD диск із відеозаписом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_5 , який долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення. Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1