Справа № 947/8085/25
Провадження № 1-кп/947/831/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному провадженні без виклику учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000079 від 11.02.2025 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Одеса, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 20.03.2015 Малиновським районним судом міста Одеси за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. Відповідно до ст.75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;

- 07.09.2015 Малиновським районним судом міста Одеси за ч.2 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. Відповідно до ч.3 ст.78, 71, 72 КК України, остаточно до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки та 1 місяць;

- 14.04.2020 Малиновським районним судом міста Одеси за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

- 26.07.2022 Малиновським районним судом міста Одеси за ст.391 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. Відповідно до ч.1 ст.71 КК, до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 10 місяців;

- 04.02.2025 Малиновським районним судом міста Одеси за ч.4 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, вирок не набрав законної сили,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.360 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 10.02.2025 приблизно о 04 годині 00 хвилин, (більш точний час судом не встановлено), знаходячись біля будинку № 17-Г по вулиці Варненській в місті Одесі, де у нього виник умисел направлений на умисне пошкодження комунікаційної мережі, з метою особистого збагачення.

Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, він визначив об`єктом свого злочинного посягання телекомунікаційну мережу що знаходиться на фасаді вищевказаного будинку та в поруч розташованому кабельному колодязі електронних комунікаційних мереж ТОВ «ПІВДЕННА ТЕЛЕКОМУНІКАЦІЙНА КОМПАНІЯ» (далі ТОВ «ПТК»).

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне пошкодження телекомунікаційної мережі кабелів інтернет зв`язку, з метою їх крадіжки, розуміючи наслідки у вигляді припинення надання телекомунікаційних послуг, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, ОСОБА_3 , за допомогою заздалегідь підготовлених плоскогубців та пилки умисно, пошкодив шляхом перерізання кабелів інтернет зв`язку, що знаходились на фасаді будинку, після чого за допомогою власної сили відкрив кришку люку кабельного колодязя електронних комунікаційних мереж, витягнув кабелі та за допомогою плоскогубців та пилки пошкодив їх шляхом перерізання телекомунікаційної мережі кабелів інтернет зв`язку ТОВ «ПТК» а саме: кабель FinMark UT012-SM-15, кабель FinMark UT008-SM-15, кабель FinMark UT024-SM-03-T по 150 метрів довжиною кожний, внаслідок чого відбулося тимчасове припинення зв`язку для 42 абонентів. На відновлення зазначеного пошкодження ТОВ «ПІВДЕННА ТЕЛЕКОМУНІКАЦІЙНА КОМПАНІЯ» витратила 22394 грн.46 коп.(з ПДВ).

Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.360 КК України умисне пошкодження телекомунікаційної мережі, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг..

Прокурор ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 , звернувся до суду з заявою, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлений із обмеженням прав на апеляційне оскарження і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Представник потерпілої особи звернулась до суду із заявою, згідно якої вона згодна зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена із обмеженням прав на апеляційне оскарження і згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст.360 КК України.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому, суд враховує відповідно до ст.ст.65-69-1 КК України, ступінь тяжкості вчиненого проступку, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Частиною 1 ст.50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані про особу винного, те, що він неодноразово судимий, проте останній вирок Малиновського районного суду міста Одеси від 04.02.2025 року не набрав законної сили, яким його засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Визначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального проступку, тяжкість скоєного, особу обвинуваченого, і вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді штрафу.

Постановою старшого дізнавача від 11.02.2025 року, речовим доказом визнано три відрізки кабелю, зріз кабелю, інструменти (пилка та плоскогубці).

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 19.02.2025 року, накладено арешт на три відрізки кабелю, зріз кабелю, інструменти (пилка та плоскогубці).

Відповідно до положень ч.4 ст.174 КПК України, накладений арешт підлягає скасуванню.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 124, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.360 КК України і призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не обирався.

Після набрання вироком законної сили, речові докази по кримінальному провадженню, а саме: три відрізки кабелю, зріз кабелю, інструменти (пилка та плоскогубці) повернути власнику.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 19.02.2025 року, на три відрізки кабелю, зріз кабелю, інструменти (пилка та плоскогубці) скасувати.

Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1