1-кс/205/114/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 лютого 2025 року місто Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід головуючого судді ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 121 ч.1, 304 ч.1,2 КК України,

клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно:

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

за вчинення суспільно небезпечного діяння яке підпадає під ознаки передбачені ч.2 ст. 121 КК України,

за участю сторін:

прокурора ОСОБА_9

заявника адвоката ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_10

законних представників неповнолітніх ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

потерпілого - ОСОБА_14

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 121 ч.1, 304 ч.1,2 КК України, клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , за вчинення суспільно небезпечного діяння яке підпадає під ознаки передбачені ч.2 ст. 121 КК України.

Захисником неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 4 лютого 2025 року було подано заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_5 .

В обґрунтування заявленого клопотання адвокат ОСОБА_4 посилалася на ті обставини, що вона є захисником неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 в рамках зазначеного кримінального провадження.

Також в рамках іншого кримінального провадження вона є захисником обвинуваченого ОСОБА_15 владики Арсенія, митрополита, намісника ОСОБА_16 , який на теперішній час тримається під вартою в ДУВП №4 міста Дніпра. Розгляд зазначеної кримінальної справи знаходиться під прицільним наглядом Організації Об`єднаних Націй, представників ЗМІ, а також в справі приймають участь 11 народних депутатів.

Так сталося, що дати розгляду двох справ співпадали, різнився тільки час. Розуміючи, що справа щодо обвинувачення обвинуваченого ОСОБА_15 - владики Арсенія, митрополита, намісника ОСОБА_16 на теперішній час є більш резонансною, вона, як захисник, ставила її в прерогативу. Але при цьому розуміючи складність справи за обвинуваченням неповнолітнього ОСОБА_3 завжди намагалася не зривати розгляд зазначеної справи, та приймала участь в судовому засіданні шляхом відеоконференції. Оскільки наприкінці 2024 року були планові відключення електропостачання, у зв`язку з чим зникав мобільний зв`язок, іноді з об`єктивних причин вона не могла приймати участь в судових засіданнях, що не свідчить про її нібито намагання зривати розгляд кримінальної справи. Також вона вважає, що деякі судові засідання можливо проводити і за її відсутності, оскільки у неповнолітнього обвинуваченого є законний представник.

Так 12 грудня 2024 року на 14-00 годину під голуванням судді ОСОБА_5 було призначено слухання кримінальної справи обвинуваченням ОСОБА_3 та інших, однак на цей ще день, а саме на 12 грудня 2024 року о 13-00 годині, було призначено розгляд кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_15 .

Перед заходом на територію ДУВП, вона зателефонувала законному представнику неповнолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_11 , та попередила її, що як тільки вона звільниться, то доєднається до розгляду справи Ленінським районним судом міста Дніпропетровська шляхом відео конференції. Так саме було повідомлено і адвоката ОСОБА_17 про зазначені обставини.

Вона як захисник ОСОБА_15 під час судового засідання перебувала поряд зі своїм підзахисним в ДУВП №4 міста Дніпра. В цей час її мобільний телефон було ввімкнено та здано, оскільки перебування на території ДУВП №4 міста Дніпра з мобільним телефоном заборонено. Як тільки вона звільнилася від розгляду зазначеної справи, та дісталася свого мобільного телефону, вона одразу почала приєднуватися до судового розгляду шляхом відео конференції. Однак доєднатися до судового засідання вона не змогла, у зв`язку з відсутністю запрошення з боку суду.

Суддя ОСОБА_5 , не вислухав її пояснень з приводу того, що відбулося, 12 грудня 2024 року винесла відносно неї ухвалу при притягнення до дисциплінарної відповідальності та направила її до КДКА, про що їй було повідомлено 13 грудня 2024 року. В ухвалі зазначено, що вона не була присутня в судових засіданнях 26 листопада 2024 року та 12 грудня 2024 року, і не повідомила про причини своєї неявки в зазначені судові засідання в яких нібито повинно було розглядатися питання щодо продовження запобіжних заходів. Таке твердження судді не відповідало дійсності, оскільки стороною обвинувачення, ніяких клопотань стороні захисту вручено не було.

В подальшому, 14 січня 2025 року під час розгляду справи та погодження наступних дат судових засідань, вона знов повідомляла суддю ОСОБА_5 про не можливість бути присутньої 28 січня 2025 року в судовому засіданні за обвинуваченням ОСОБА_3 , оскільки в цей день в рамках кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_15 повинно бути розглянуто питання щодо продовження запобіжного заходу відносно нього. На що суддя проігнорувала її повідомлення, призначила розгляд справи на 28 січня 2025 року на 14-00 годину.

Знов таки ідучи на поступки судді, вона, одразу як тільки звільнилася від розгляду справи за обвинуваченням ОСОБА_15 почала підключатися до судового розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_3 , однак секретар судді ОСОБА_5 не підключала її до відео конференції не дивлячись на численні запити, телефонні дзвінки та повідомлення.

Згідно рішення Ради адвокатів України від 13.12.2019 року за № 169, при виборі справи вирішальним є виключно право адвоката на власний розсуд визначати пріоритетність різних процесів, призначених на один час, виходячи з факторів, які в конкретній ситуації можуть мати поважний чи визначальний характер.

Вона як захисник ОСОБА_15 визначила саме цю кримінальну справу пріоритетною, дивлячись на те який суспільний резонанс вона має.

Таким чином, на її думку, суддя ОСОБА_5 відкрито ігноруючи її намагання не дивлячись на складність ситуації не перешкоджати суду розглядати справу щодо обвинувачення ОСОБА_3 , та по можливості приймати участь в судових засіданнях відверто ставиться до неї, як до захисника обвинуваченого, упереджено та не об`єктивно, тим самим перешкоджаючи їй у здійсненні адвокатської діяльності.

Суддя не повинен допускати поведінки, що створює враження про недотримання ним етичних стандартів судді. Доброчесністю є позитивна моральна якість, зумовлена свідомістю і волею людини, яка є узагальненою стійкою характеристикою людини, її способу життя, вчинків, якість, що характеризує готовність і здатність особистості свідомо і неухильно орієнтуватися у своїй діяльності та поведінці на принципи добра і справедливості.

Таким чином на її думку, поведінка судді ОСОБА_5 свідчить про необ`єктивність та упередженість судді під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 .

Враховуючи вищенаведене, просить суд відвести суддю Ленінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_5 від розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 121 ч.1, 304 ч.1,2 КК України, клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , за вчинення суспільно небезпечного діяння яке підпадає під ознаки передбачені ч.2 ст. 121 КК України,

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_11 повністю підтримала клопотання адвоката ОСОБА_4 щодо відводу судді ОСОБА_5 . Підтвердила, що правова позиція була узгоджена із захисником, і вона не заперечувала проти розгляду справи щодо обвинувачення її сина, за відсутністю адвоката.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_7 ОСОБА_12 підтримала позицію адвоката ОСОБА_4 , щодо відводу судді ОСОБА_5 . Обґрунтувати свою позицію не може.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_8 ОСОБА_13 ,, не погоджується з позицією захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката Торопчиної ОСОБА_18 , оскільки він дуже обурений постійним відкладенням розгляду справи у зв`язку з неявкою адвоката. При цьому він постійно змушений відкладати свої справи задля присутності в судових засіданнях .

Потерпілий ОСОБА_14 обурений постійними відкладеннями судових засідань у зв`язку з неявкою захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_9 заперечувала проти задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_5 , оскільки на її думку під час розгляду кримінального провадження за участю неповнолітніх першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А відповідно до вимог ст. 490 КПК України, присутність захисника під час судового розгляду кримінального провадження щодо неповнолітнього є обов`язковою. Також звертає увагу, на ті обставини, що під час розгляду кримінальних справ за участю неповнолітніх повинен діяти принцип найкращих інтересів дитини, закріплений у ст. 3 Конвенції про права дитини, оскільки він є основоположним міжнародно-правовим стандартом для усіх відносин дитини з державними органами.

Суд вислухав думку сторін, дослідив додані письмові докази, прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособове, його розглядає інший суддя цього ж суду визначений у порядку встановленому частиною третьою ст. 35 цього Кодексу.

Згідно ст.ст. 2, 6 Закону України «Про судоустрій та статус судів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Статті 75, 76 КПК України передбачають чіткий перелік підстав, за яких суддя не може брати участь у кримінальному провадженні. Заява захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді містить посилання на п.4 ч.1 ст. 75 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 75 КПК України суддя, слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

В обґрунтування своєї заяви про відвід судді, адвокат ОСОБА_4 посилається на упереджене відношення судді до неї як до захисника обвинуваченого, під час здійснення правосуддя, та нібито не бажання судді врахувати її обставини, щодо надання нею, як захисником, правничої допомоги в більш резонансній справі, яку вона визначила для себе як пріоритетну.

Розглядаючи заяву про відвід судді, суд звертає увагу, що відповідно до Конституції України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя є незалежним при здійсненні правосуддя.

При розгляді заяви про відвід судді інший суддя не є апеляційним чи дисциплінарним органом, а тому не може надавати оцінку процесуальним діям та рішенням судді на предмет дотримання ним норм законодавства, правильності чи неправильності ведення суддею судового процесу або прийнятих суддею рішень, а має лише з позиції стороннього спостерігача визначити існування обставин, які за суб`єктивним чи об`єктивним критерієм можуть викликати сумніви у його неупередженості.

Зокрема в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного.

Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства», від 10 червня 1996 року, п. 38). У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», п. 43). У контексті об`єктивного критерію у цій справі окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії», від 7 серпня 1996 року, п. 58 )

Окрім того, у висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Як було встановлено під час розгляду заяви про відвід, судові зсідання в рамках кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 121 ч.1, 304 ч.1,2 КК України, клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , за вчинення суспільно небезпечного діяння яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КК України було призначено на 26 листопада 2024 року, 12 грудня 2024 року, 13 грудня 2024 року, 14 січня 2025 року, 28 січня 2025 року. Вказані дати узгоджувалися зі сторонами завчасно.

Аналізуючи причини відкладення судових засідань, встановлено що більшість їх було відкладено у зв`язку з не можливістю проведення судових засідань без участі захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 . При цьому прослідковується формальне намагання захисника приймати участь в судових засіданнях. Оскільки якість мобільного зв`язку, не дає стабільного підключення, постійне включення та відключення адвоката від відео конференції, фактично робить якісний та всебічний розгляд справи не можливим, що в свою чергу ставить під сумнів належне надання правничої допомоги неповнолітньому обвинуваченому.

Головуючи суддя, під час розгляду кримінальної справи за участю неповнолітніх обвинувачених повинен враховувати та дотримуватися принципів найкращих інтересів дитини, закріплені у ст. 3 Конвенції про права дитини, які є основоположними міжнародно-правовими стандартами для усіх відносин дитини з державними органами.

Найкращі інтереси дитини як засіб тлумачення полягає у тому, що якщо певна правова норма може по-різному тлумачитися, застосовуванню підлягає те тлумачення, яке найкращим чином відповідає інтересам дитини.

«Принцип ефективної участі неповнолітнього у провадженні є важливим не тільки тому, що він забезпечує дотримання права дитини бути почутою та відсутність дискримінації за віковою ознакою, але й тому, що він забезпечує дотримання принципу верховенства права в судовому процесі та сприяє розкриттю істини у справі. Принцип ефективної участі дитини у провадженні має істотне практичне наповнення, оскільки незабезпечення такої участі може порушити право дитини на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Висновок про незабезпечення ефективної участі неповнолітнього у судовому процесі може ґрунтуватися на тому, що відсутність захисника в залі судового засідання, поряд з неповнолітнім можуть завадити дитині повною мірою користуватися правовою допомогою захисника, слідувати його вказівкам та розважливо підходити до прийняття рішень щодо свого захисту.

Кожна особа (незалежно від віку) відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має право на розгляд її справи протягом розумного строку. Водночас у випадку кримінального провадження щодо неповнолітнього застосуванню підлягає більш сувора вимога невідкладний розгляд.

На міжнародному рівні існує консенсус із приводу того, що для дітей, які перебувають у конфлікті із законом, період часу між вчиненням злочину й остаточним реагуванням на цей вчинок має бути якомога коротшим. Чим триваліший є цей період, тим більшою є ймовірність того, що захід реагування втратить свій позитивний і виховний вплив, і тим більше шкоди буде завдано репутації дитини. З часом неповнолітній особі все важче, а іноді й неможливо, логічно і психологічно пов`язати процедуру судового розгляду і винесення рішення із самим правопорушенням.

Таким чином намагання судді організувати та своєчасно провести судові засідання за участю неповнолітніх обвинувачених як найбільше враховуючи інтереси неповнолітніх, а також захист їх прав на надання ефективного та всебічного правового захисту, були сприйняті стороною захисту а саме адвокатом ОСОБА_4 , як перешкоджання її адвокатській діяльності.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки заява про відвід судді мотивована намаганням захисника виправдати свої дії щодо неодноразового нез`явлення до зали судових засідань, у зв`язку з чим і виникли непорозуміння з суддею, що в свою чергу зовсім не свідчать про упереджене, не доброчесне, необ`єктивне ставлення судді до захисника в кримінальному провадженні, та намагання судді перешкоджати адвокату у здійсненні його професійних обов`язків.

Таким чином суб`єктивна думка адвоката ОСОБА_4 , про нібито відверто упереджене, не доброчесне, необ`єктивне ставлення судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_5 до сторони захисту не свідчить про пряму заінтересованість судді в результатах розгляду справи, у зв`язку з чим, підстав для задоволення заяви про відвід не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.75-76, 80-81 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про відвід головуючого судді ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 121 ч.1, 304 ч.1,2 КК України, клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , за вчинення суспільно небезпечного діяння яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1