СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/529/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000458 від 29.08.2023 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борове Зарічненського району Рівненської області, громадянина України, військовослужбовця, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що старший солдат ОСОБА_6 , у порушення вимог ст. ст. 11, 12, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 41, 92 Конституції України, ст. ст. 178, 328 Цивільного кодексу України, постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471 X-II, Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 12.10.1992 № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне поводження з бойовими припасами, без передбаченого законом дозволу, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та часу, але не пізніше 27.02.2024, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з метою використання в особистих цілях, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав наступальну осколкову ручну гранату РГД-5, після чого зберігав її у своєму рюкзаку, до моменту виявлення та вилучення вказаного бойового припасу працівниками поліції під час проведення огляду місця події 27.02.2024 з 00 год. 53 хв. до 01 год. 07 хв. в квартирі за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, надав покази за змістом яких гранату він знайшов та забрав додому, де зберігав її до вилучення працівниками поліції. У скоєному щиро розкаявся та просив суд суворо його не карати.

Окрім визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_6 , показання якого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- показами свідка ОСОБА_7 , наданими в судовому засіданні, за змістом яких 26.02.2024 під час спільного дозвілля з ОСОБА_6 в квартирі за місцем фактичного проживання останнього за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 розповідав йому, що брав участь в АТО та під час спілкування дістав зі свого рюкзака гранату, показав її та в наступному заховав у рюкзак. Після цього ОСОБА_7 при першій нагоді зателефонував на спецлінію «102» та повідомив про вказані обставини.

- рапортом від 26.02.2024 року, згідно якого 26.02.2024 о 21-15 год. надійшло повідомлення зі служби 102 (заявник ОСОБА_7 ) (т.1 а.с.52);

- протоколом огляду місця події від 27.02.2024 з додатками у вигляді фототаблиці та диском з відеозаписом вказаної слідчої дії, згідно якого об`єктом огляду є квартира за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , де було виявлено та вилучено один предмет зовні схожий на корпус гранати РГД-5 та запал дистанційної дії УЗРГМ (т.1 а.с.54-67);

- актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 27.02.2024 (т.1 а.с.68);

- довідками Управління вибухотехнічної служби ГУНП у м. Києві про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 27.02.2024 (т.1 а.с.69-70);

- висновком експерта Київського НДКЦ від 19.03.2024 № СЕ-19/111-24/12888-ВТХ , згідно якого надані на дослідження предмети є промислово виготовленим уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ та промислово виготовленим, спорядженим вибуховою речовиною корпусом наступальної осколкової ручної гранати РГД-5. Наданий на дослідження уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ є засобом детонування, відноситься до вибухових пристроїв промислового виготовлення та бойових припасів. При конструктивному поєднанні наданого на дослідження уніфікованого запалу дистанційної дії УЗРГМ із наданим на дослідження спорядженим вибуховою речовиною корпусом наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 в єдину конструкцію, вони утворюють наступальну осколкову ручну гранату РГД-5, яка є придатним до вибуху вибуховим пристроєм промислового виготовлення та бойовим припасом (т.1 а.с.113-125);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 01.04.2024 за участю свідка ОСОБА_7 з додатками, у якому зафіксовані обставини, які свідок ОСОБА_7 фактично словесно повторив при його допиті під час судового розгляду, вказавши на дату, місце і час події, учасників, місце їх розташування, поведінку (т.1 а.с.94-99);

- протоколом огляду предмета від 08.04.2024 з додатком, предметом якого є DVD - R диск із написом «Копії відео з нагрудних камер 1», при відкритті якого наявні відеозаписи з 21 год. 25 хв. по 21 год. 47 хв. 26.02.2024, на яких зафіксовані дії, переміщення і спілкування співробітників патрульної поліції з ОСОБА_6 , свідком ОСОБА_7 в квартирі та приміщенні під`їзду, де розташована квартира АДРЕСА_3 ( т.1 а.с.160-162).

Оцінюючи зазначені вище докази, кожний окремо, відповідно до вимог ст.ст.85, 86, 94, 98, 99 КПК України, суд вважає, що відомості, які вони містять, є допустимими доказами, оскільки під час досудового розслідування вони отримані в порядку встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Крім того, вони також є належними доказами, оскільки прямо підтверджують існування фактів та обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, а також інших обставин, які мають значення для даного кримінального провадження та не викликають сумнівів щодо їх достовірності.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Суд, оцінюючи в сукупності надані в судовому засіданні показання свідка, які є послідовними та логічними і не є суперечливими та, відповідно, не викликають сумнівів, а також, досліджені та оголошені у судовому засіданні докази, сприйняті безпосередньо судом під час судового розгляду, вважає, що вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - доведено, і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

При цьому суд враховує роз`яснення, викладені у п.п. 5,7,11,12 постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» , згідно яких бойовими припасами визнаються патрони до нарізної вогнепальної зброї різних калібрів, артилерійські снаряди, бомби, міни, гранати, бойові частини ракет і торпед та інші вироби в зібраному вигляді, споряджені вибуховою речовиною і призначені для стрільби з вогнепальної зброї чи для вчинення вибуху. Незаконним придбанням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв слід вважати умисні дії, пов`язані з їх набуттям (за винятком викрадення, привласнення, вимагання або заволодіння шляхом шахрайства чи зловживання службовим становищем) всупереч передбаченому законом порядку - в результаті купівлі, обміну, привласнення знайденого, одержання як подарунок, на відшкодування боргу тощо. Під незаконним зберіганням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин чи вибухових пристроїв розуміються умисні дії, які полягають у володінні (незалежно від тривалості в часі) без відповідного дозволу або із простроченням його дії будь-яким із зазначених предметів, що знаходиться не при особі, а в обраному нею місці.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії тяжкого злочину, відношення обвинуваченого до скоєного, який критично оцінює свою поведінку, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, одружений, є військовослужбовцем, учасником бойових дій, має нагороди за участь в АТО, за зразкову службу.

Обставиною, яка згідно ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_6 , є щире каяття.

При цьому суд враховує практику Верховного Суду, згідно з якою щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди (постанова Верховного Суду від 15.11.2021р. у справі № 199/6365/19).

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлені.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на особу обвинуваченого, конкретні обставини вчинення злочину, відсутність спричинення тяжких наслідків, наявність по справі обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, приймаючи до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, який в судовому засіданні запевнив, що в подальшому не допускатиме протиправної поведінки, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства у зв`язку з чим призначає покарання в межах санкції статті за якою він визнається винуватим у виді позбавлення волі, звільнивши на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням передбачених ст.76 КК України обов`язків.

Цивільний позов не заявлений.

Питання щодо долі речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язанні з проведенням судової експертизи зброї № СЕ-19/111-24/12888-ВТХ від 19.03.2024, вартістю 4543 (чотири тисячі п`ятсот сорок три) грн. 68 коп., підлягають стягненню з обвинуваченого за правилами ст. 124 КПК України.

Застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ухвалою суду від 12.02.2025 скасовано.

Керуючись ч.1 ст.263, ст.ст.50, 65- 67, 75,76, ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до положень частини 5 статті 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання період його тримання під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 23.04.2024 по 12.02.2025 включно.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно зі ч. 1 ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно ч.4 ст. 76 КК України нагляд за засудженим ОСОБА_3 на час проходження ним військової служби покласти на командира відповідної військової частини.

Початок іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 4543 (чотири тисячі п`ятсот сорок три) грн. 68 коп.

Речові докази: первинні упаковки (відкриті спеціальні пакети АВ1165514, АВ 1165513), в яких знаходились запал дистанційної дії УЗРГМ та споряджений вибуховою речовиною корпус наступальної осколкової ручної гранати РГД-5; електронні носії інформації - DVD - R диск 4,7 GB/120 min, на якому містяться відеозаписи (файли) export-08mpgd, export -tdmw0, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1