Справа № 183/1712/25
№ 1-кп/183/1533/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2025 року м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 14.02.2025 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, маючого середньо - спеціальну освіту, раніше судимого:

- 23.07.2020 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільненого з іспитовим строком 1 рік;

- 27.11.2020 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 23.07.2020 - до відбуття 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільненого 22.03.2023 з Криворізької ВК Дніпропетровської області (№ 80) згідно ухвали Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 13.03.2023 на підставі ст. 81 КК України умовно - достроково, невідбутий строк - 11 місяців 7 днів;

- 06.01.2025 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 125 КК України до 100 годин громадських робіт, станом на 21.02.2025 покарання не відбуте;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 357 України,

в с т а н о в и в:

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000002 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 357 України.

В тексті обвинувального акту викладено клопотання прокурора про розгляд даного обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 , беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 357 КК України, повністю згоден із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним кримінальних проступків. Обвинувачений в присутності свого захисника - адвоката ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 1 ст. 394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно нього у спрощеному порядку.

Потерпілий ОСОБА_5 також подав заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згоден з розглядом обвинувального акта, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Так, за результатами спрощеного провадження встановлено, що 14 лютого 2025 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 знаходився в кімнаті будинку АДРЕСА_2 за місцем мешкання його знайомого ОСОБА_5 , де вони разом вживали спиртні напої. Під час спілкування між останніми виник словесний конфлікт, у ході якого у ОСОБА_3 раптово виник прямий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій прямий умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, перебуваючи у вказаний час та місці, ОСОБА_3 , знаходячись у безпосередній близькості від ОСОБА_5 , наніс останньому два удари кулаком своєї лівої руки в область правої щоки, від яких ОСОБА_3 впав на підлогу.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у виді забою та синця на правій щоці, які відносяться до легкого ступеню тяжкості.

Таким чином дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Окрім того, 14 лютого 2025 року, приблизно о 16 годині 02 хвилини, ОСОБА_3 знаходився в кімнаті будинку АДРЕСА_2 за місцем мешкання ОСОБА_5 , де після раптово виниклого конфлікту між ними, ОСОБА_3 на тумбі побачив паспорт громадянина України у вигляді пластикової карти № НОМЕР_1 , виданий 09 травня 2024 органом 1216 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В цей час та місці у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на незаконне заволодіння паспортом громадянина України під приводом повернення боргу потерпілим.

Реалізуючи свій прямий умисел, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, діючи в особистих інтересах, скориставшись тим, що ОСОБА_5 впав на підлогу, та його дії є непомітними для нього, усвідомлюючи, що паспорт є документом, який посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України, a тому має силу офіційного документа, взяв з тумби паспорт громадянина України у вигляді пластикової карти № НОМЕР_1 , виданий 09 травня 2024 органом 1216 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та тримаючи його в своїй руці, пішов до себе додому, тим самим незаконно заволодів паспортом громадянина України.

Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 3 ст. 357 КК України, а саме як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, при обставинах, встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 357 КК України.

При обранні виду та міри кримінального покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ч. 1 ст. 12 КК України класифікуються як кримінальні проступки; особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, раніше судимий, а також суд враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , передбаченою ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , передбаченою ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням вищевикладеного, конкретних обставин скоєння кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, покарання у виді обмеження волі у межах санкції ч. 3 ст. 357 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім того, судом встановлено, що вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.01.2025 ОСОБА_3 був визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України до 100 годин громадських робіт, які станом на 21.02.2025 не були відпрацьовані.

Оскільки нове кримінальне правопорушення за зазначеним кримінальним провадженням обвинувачений ОСОБА_3 вчинив після ухвалення вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.01.2025 року, але до повного відбуття покарання, суд на підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання за цим вироком частково приєднує невідбуте покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.01.2025 року.

Призначаючи покарання суд враховує, що обвинувачений в скоєному розкаявся, з урахуванням ступеню тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які згідно ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, вищезазначених обставин що пом`якшують відповідальність відповідно до ст.66 КК України; суд вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі. Із врахуванням положень ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупності вироків, з урахуванням покарання призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.01.2025 визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання у вигляді громадських робіт, більш суворим у вигляді обмеження волі.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 357 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин;

-за ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання, невідбуте за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.01.2025 у виді громадських робіт, з урахуванням співвідношення, встановленого ч. 1 ст. 72 КК України, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки 20 (двадцять) днів.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у кримінальному провадженні не обирався.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 КВК України строк покарання обчислювати з дня прибуття і постановки ОСОБА_3 на облік у виправному центрі.

Речовий доказ по кримінальному провадженню у виді:

-паспорту громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 09.05.2024 органом 1216 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - вважати повернутим за належністю ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1