н/п 1-кс/953/8921/24
"10" грудня 2024 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
секретар судового засідання ОСОБА_5 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Євпаторія АР Крим, громадянина України з середньою спеціальною освітою, одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого вироком Київського районного суду м. Харкова від 05 травня 2021 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, 15.07.2021 звільнений за відбуттям строку покарання,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 14, п.п. 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України,
Під час досудового розслідування встановлено, що 05 березня 2024 року, у вечірній час доби, більш точний час не встановлений, ОСОБА_3 прибув до будинку № 206, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Соборності України (кол. назва Дружби Народів), де мешкав ОСОБА_8 , та став очікувати на нього з метою позбавлення його життя, підгодовувавши заздалегідь знаряддя для умисного вбивства, а саме - пістолет моделі «ПСС» з ймовірним заводським/серійним номером НОМЕР_1 , який був споряджений бойовими спеціальними пістолетними патронами для безшумної стрільби «СП-4» калібру 7,62х41,5.
Того ж дня близько 18 години 35 хвилин ОСОБА_3 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_8 , після того як побачив, що він вийшов на зупинці громадського транспорту за адресою: м. Харків, вул. Соборності України (кол. назва Дружби Народів), 206, почав стежити за ним. Близько 19 години 20 хвилин, коли ОСОБА_8 перебував біля будинку № 232-В, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Соборності України (кол. назва Дружби Народів), ОСОБА_3 , діючи умисно, з мотивів раніше виниклих неприязних відносин з ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, дістав з кишені одягу заздалегідь підготовлений пістолет моделі «ПСС» з ймовірним заводським/серійним номером НОМЕР_1 , споряджений бойовими спеціальними патронами для безшумної стрільби «СП-4» калібру 7,62х41,5, здійснив один прицільний постріл у спину ОСОБА_8 , тим самим спричинив йому відповідно до висновку судово-медичної експертизи, вогнепальне проникаюче поранення грудної клітки, внаслідок чого ОСОБА_8 помер.
16 травня 2024 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.
Так у період часу з 05 березня 2024 року по 23 жовтня 2024 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою виконання завдання, наданого невстановленою органом досудового розслідування особою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, систематично приїзжав до м. Харкова, де проводив комплекс заходів щодо приготування до вчинення вказаного кримінального правопорушення, зокрема, здійснював негласне спостереження за ОСОБА_9 , з метою вивчення способу його життя, маршрутів пересування, місць відвідування, підшукання безпосереднього місця вчинення кримінального правопорушення, тобто виконував усі необхідні заходи для усунення перешкод та створення умов для умисного вбивства вказаної особи, визначаючи найзручніший час та місце його вчинення.
Однак, не пізніше 23 жовтня 2024 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_3 , маючи досвід вчинення кримінальних правопорушень, володіючи потрібними знаннями та навичками, виявив, що його дії помічені сторонніми особами та не бажаючи бути викритим та затриманим, розуміючи, що його розшукують працівники правоохоронних органів за вчинення умисного вбивства ОСОБА_8 , маючи на меті уникнути покарання за його вчинення, був змушений припинити дії, спрямовані на готування до вчинення умисного вбивства начальника Харківської обласної військової адміністрації ОСОБА_9 .
Окрім того, не пізніше 16 жовтня 2024 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_3 отримав від невстановленої органом досудового розслідування особи, яка представилась та в подальшому позиціонувала себе як кадровий співробітник розвідувального органу федеральної служби безпеки РФ, пропозицію вчинити за грошову винагороду умисне вбивство начальника Дергачівської міської військової адміністрації ОСОБА_10 , на що він надав свою згоду.
Так у період часу з 16 по 23 жовтня 2024 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою виконання завдання, наданого невстановленою органом досудового розслідування особою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, систематично приїзжав до м. Дергачі Харківської області, де проводив комплекс заходів щодо приготування до вчинення вказаного кримінального правопорушення, зокрема, здійснював негласне спостереження за ОСОБА_10 , з метою вивчення способу його життя, маршрутів пересування, місць відвідування, підшукання безпосереднього місця вчинення кримінального правопорушення, тобто виконував усі необхідні заходи для усунення перешкод та створення умов для умисного вбивства вказаної особи, визначаючи найзручніший час та місце його вчинення.
Крім того, у вищезазначений період часу ОСОБА_3 встановив, що у користуванні ОСОБА_10 перебуває транспортний засіб марки «Toyota Land Cruiser», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , та діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, у період часу, коли ОСОБА_10 не перебував у вищезазначеному транспортному засобі, встановив шляхом магнітного кріплення під днище автомобіля саморобний радіокерований вибуховий пристрій із зарядом вибухової речовини на основі тротилу, виготовлений ним напередодні, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, вважаючи, що вчинив всі необхідні дії, спрямовані на позбавлення життя ОСОБА_10 .
Однак кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від волі ОСОБА_3 , оскільки 23 жовтня 2024 року близько 17 годин 00 хвилин ОСОБА_10 , перебуваючи біля вказаного автомобіля, який стояв на узбіччі дороги за адресою: Харківська область, м. Дергачі, вул. Центральна, 3, самостійно виявив саморобний радіокерований вибуховий пристрій, прикріплений до днища автомобіля, у зв`язку з чим звернувся до правоохоронних органів.
23 жовтня 2024 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2024 року до ОСОБА_3 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 12 грудня 2024 року.
29 жовтня 2024 року ОСОБА_3 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 14, п.п. 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.
Слідча зазначає, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_3 підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом огляду трупа ОСОБА_8 ; протоколами оглядів місця події від 05.03.2024, 06.03.2024, 23.10.2024; протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 ; протоколами слідчих експериментів; протоколом огляду речей; протоколами обшуків; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; висновками судово-медичної, балістичної, молекулярно-генетичних, вибухо-технічної експертиз; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_3 .
Слідча зазначає, що з метою закінчення досудового розслідування у строк до 12 грудня 2024 року у вказаному кримінальному провадженні необхідно провести низку слідчих та процесуальних дій для забезпечення всебічного і повного дослідження обставин кримінального провадження, зокрема: отримати висновки судових молекулярно-генетичних, дактилоскопічних, вибухо-технічних експертиз, комплексної судово технічної та судово портретної експертиз; встановити свідків вказаного кримінального правопорушення та допитати їх; виконати процесуальні дії, спрямовані на закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні та ознайомити сторону захисту з матеріалами кримінального провадження.
Обґрунтовуючи необхідність продовження строку дії застосованого щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідча стверджує про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, враховуючи той факт, що ОСОБА_3 підозрюється у тому числі у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері проти життя та здоров`я особи, за яке передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, що може спонукати підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення. Крім того, ОСОБА_3 може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, враховуючи, що знаряддя за допомогою якого ОСОБА_3 готувався до вчинення кримінальних правопорушень наразі не встановлено. Підозрюваний, розуміючи зміст інкриміновано йому кримінального правопорушення та передбачену за його вчинення кримінальну відповідальність, може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Також існує ризик того, що ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення, у тому числі у сфері проти життя та здоров`я, особи, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Прокурор ОСОБА_20 у судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення.
Захисник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала позицію підозрюваного.
04 грудня 2024 року постановою в.о. керівника обласної прокуратури ОСОБА_22 продовжений строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні до трьох місяців, а саме - до 12 січня 2025 року включно.
Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Положення чинного Кримінального процесуального кодексу України вказують, що важливим елементом при встановленні підстав для продовження строку дії запобіжного заходу є не лише наявність ризиків, які існували при обранні запобіжного заходу, а і ті обставини, що до завершення дії попереднього судового рішення про обрання запобіжного заходу вони не зменшилися або з`явилися нові. Доведення таких обставин покладається на слідчого, прокурора.
Слідчий суддя враховує, що пункт 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків, передбачених законом і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.
Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Так, слідча звертаючись до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 посилається на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 14, п.п. 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Слідчий суддя вважає, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_3 підозри за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 14, п.п. 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, підтверджується зібраними на даний час доказами, а саме: даними протоколу огляду трупа від 05.03.2024, даними протоколів огляду місць подій від 05.03.2024, 06.03.2024, 23.10.2024, даними протоколу огляду речей від 21.03.2024, даними протоколів допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , даними протоколів обшуку від 20.04.2024, 11.11.2024, даними протоколів проведення слідчих експериментів, даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_10 , даними висновків судово-медичної, судово-дактилоскопічних, судово-балістичної, вибухо-технічної експертиз, даними протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками.
Вирішуючи питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 , слідчий суддя відповідно до положень ст.ст. 177, 178, 199 КПК України враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_3 , який не має зареєстрованого місця мешкання на території України, зі слів підозрюваного він також має громадянство РФ, одружений, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, наразі обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, у тому числі у сфері проти життя та здоров`я особи, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, та у випадку засудження його за вчинення вказаного кримінального правопорушення йому може бути призначене лише покарання, пов`язане з реальним позбавленням волі, тому слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_3 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. До того ж ризик переховування від суду та слідства зростає в умовах воєнного стану та війни.
Окрім того, слідчий суддя враховує, що на даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_3 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема незаконно перетнути державний кордон України з метою уникнення кримінальної відповідальності, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваної.
Також, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні стороною обвинувачення ризик того, що ОСОБА_3 може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема знаряддя за допомогою якого підозрюваний готувався вчинити кримінальні правопорушення, яке наразі не встановлено та не вилучено.
Крім того, у судовому засіданні стороною обвинувачення підтверджений ризик того, що ОСОБА_3 може впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, враховуючи процедуру отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні.
Отже, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати кримінальному провадженню або ж створять загрозу суспільству.
Під час розгляду клопотання слідчий суддя вивчав можливість застосування стосовно ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак, з огляду на встановлені обставини, зокрема, те, що ОСОБА_3 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, у тому числі у сфері проти життя та здоров`я особи, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, а також враховуючи, що встановлені ухвалою слідчого судді від 24 жовтня 2024 року ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, щоб запобігти спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Висновок слідчого судді щодо необхідності продовження строку тримання ОСОБА_3 під вартою ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про наявність заявлених стороною обвинувачення ризиків та виправдовують тримання особи під вартою, а наведені в клопотанні обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про тримання підозрюваного під вартою.
Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи вищенаведені відомості, у слідчого судді не виникає сумнівів щодо наявності та доведеності ризиків, якими слідчий та прокурор обґрунтовує необхідність продовження застосування такого запобіжного заходу як тримання підозрюваного під вартою, оскільки ризики, які існували на час застосування цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
З огляду на викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, а саме - суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються підозрюваному, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, його вік та репутацію, міцність соціальних зв`язків, ризик продовження протиправної поведінки, слідчий суддя вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування запобіжного заходу, продовжують існувати, а отже запобіжний захід у виді тримання під вартою на даній стадії процесу в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного на цій стадії досудового розслідування є недостатнім, щоб забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.
За вказаних підстав слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 у межах строку досудового розслідування, тобто до 12 січня 2025 року.
Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.
Нормами частини 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Враховуючи положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав не визначати розмір застави.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 197 КПК України,
Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" у межах строку досудового розслідування до 12 січня 2025 року включно без визначення розміру застави.
Строк дії ухвали встановити до 12 січня 2025 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_3 - у той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складений 11 грудня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1