Справа № 638/6104/23
Провадження № 1-кп/638/833/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Харкові кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000787 від 25 квітня 2023 року, стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця с. Куньє Ізюмського району Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, маючого сина ОСОБА_6 2020 року народження, працюючого за трудовою угодою на СТО в місті Ізюмі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2023 року, близько 19-00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу магазину «Посад», розташованого в будинку № 16 по вулиці Чехова в місті Ізюмі Харківської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно заволодів мопедом «Mustang» чорного кольору, об`ємом двигуна 120 см3, без державної реєстрації, який належить ОСОБА_7 , та перебуває в користуванні ОСОБА_8 , після чого відкотив мопед в гараж за адресою: АДРЕСА_3 , спричинивши потерпілій, відповідно до висновку експерта, матеріальну шкоду в розмірі 14481 грн. 57 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 1 ст. 289 КК України, а саме: незаконне заволодіння транспортним засобом.

У судовому засіданні ОСОБА_4 , будучи обізнаним про зміст положень статті 63 Конституції України, повністю розуміючи суть та зміст обвинувачення, надав пояснення, відповідно до яких 24 квітня 2023 року у вечірній час доби, перебуваючи поблизу магазину «Посад» по вулиці Чехова в місті Ізюмі, побачив знайомого ОСОБА_9 , вступив у розмову з останнім на предмет повернення мотоцикла обвинуваченого, після чого забрав мопед «Mustang» в якості «застави», відкотив транспортний засіб до гаражу за вказаною вище адресою, приблизно в 700 метрах, надалі, після повернення йому мотоцикла, обіцяв повернути мопед. Вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, визнав в повній мірі, щиро розкаявся, зазначив про відсутність у потерпілої особи матеріальних претензій.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними та не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Прокурор ОСОБА_3 наполягала на доведеності вини обвинуваченого, просила призначити покарання в межах санкції інкримінованої ОСОБА_4 статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників кримінального провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому суд обмежився дослідженням доказів, допитом обвинуваченої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченої. При цьому судом роз`яснено обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

З урахуванням викладеного вище, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог положень ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд у кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Куньє Ізюмського району Харківської області, громадянин України, із середньою освітою, не одружений, має малолітнього сина ОСОБА_6 2020 року народження, працює за трудовою угодою на СТО в місті Ізюмі, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимий.

Обставиною, яка згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття, позитивна характеристика за місцем фактичного проживання, наявність малолітнього сина, відсутність судимостей в силу ст. 89 КК України, не перебування на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до положень ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Виходячи з указаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Суд зазначає, що у справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, суд вказав, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, суд виходить із принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, суд доходить висновку, що для виправлення обвинуваченого та попередження здійснення ним нових кримінальних правопорушень останньому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі.

Оцінюючи характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України є не судимим, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, його щире каяття, відсутність матеріальних претензій у потерпілої особи, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередженням вчинення нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 згідно з положеннями ст. 124 КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження відсутні.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 50, 66, 67, 69, 75, 76, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, ст.ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені в силу ст. 76 КК України обов`язки, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази в кримінальному провадженні № 0000787 від 25 квітня 2023 року, а саме: мопед «Mustang» чорного кольору, об`ємом двигуна 120 см3, без державної реєстрації, який знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, за адресою: Харківська область, Ізюмський район, місто Ізюм, площа Садова, 18/75 - повернути власнику (законному володільцю) ОСОБА_7 .

Витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи від 27.04.2023 року № 2121/23 по кримінальному провадженню № 0000787 від 25 квітня 2023 року у розмірі 400 (чотириста) грн. 00 коп. - стягнути зі ОСОБА_10 на користь держави.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Дзержинський райсуд м. Харкова, протягом тридцяти діб з моменту проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок складено та надруковано в нарадчій кімнаті 16 грудня 2024 року в одному примірнику.

Головуючий