Справа № 932/1785/25
Провадження № 1-кс/932/695/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянув клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000204 від 18 лютого 2025 року, стосовно:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Токмак Запорізької області, є громадянином України, має середню освіту, працездатний, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 18 квітня 2016 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн;

- 27 травня 2016 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн виконувати самостійно;

- 26 травня 2021 Токмацьким районним судом Запорізької області до 12 років позбавлення волі; 23 червня 2023 року звільнений по відбуттю строку покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України;

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2025 року до слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000204 від 18 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз: 26.05.2021 Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 115 КК України до 12 років позбавлення волі, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив та, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, знову вчинив умисний, тяжкий злочин.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 , маючи умисел, направлений на незаконне, з метою збуту придбання, зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено, - метадону (фенадону) та реалізуючи його, діючи умисно, незаконно, всупереч ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 № 62/95-ВР (зі змінами), а також ст. 14 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999 № 863 (зі змінами), усвідомлюючи та розуміючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановлений органами досудового розслідування час, але не пізніше 15 години 50 хвилин 18.02.2025, знаходячись у невстановленому органами досудового розслідування місці, з невстановленого органами досудового розслідування джерела умисно, незаконно, з метою збуту придбав речовини, у невстановленій органами досудового розслідування кількості, але не менш 0,3757 г, які містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон (фенадон), у невстановленій органами досудового розслідування кількості, але не менш 0,1943 г, який, у свою чергу, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (із змінами) віднесено до списку 1 таблиці ІІ «Наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено», та який також умисно, незаконно, з метою збуту залишив зберігати при собі.

18.02.2025, приблизно о 15 годині 50 хвилин, поблизу будинку № 126 по

пр. Богдана Хмельницького у Шевченківському районі м. Дніпра уповноваженою службовою особою в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_6 , здійснено обшук затриманої особи, наслідком проведення якого є виявлення та вилучення 26 окремих згортків, кожен з яких обмотаний ліпкою стрічкою синього кольору та всередині кожного з яких містились речовини, у невстановленій органами досудового розслідування кількості, але не менш 0,3757 г, які містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон (фенадон), у невстановленій органами досудового розслідування кількості, але не менш 0,1943 г, та які ОСОБА_6 , діючи умисно, незаконно, з метою подальшого збуту, всупереч ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 № 62/95-ВР (зі змінами), а також ст. 14 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999 № 863 (зі змінами), зберігав при собі до 15 години 50 хвилин 18.02.2025.

19 лютого 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів з метою збуту.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема:

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 18 лютого 2025 року, з якого вбачається, що під час обшуку затриманої особи було виявлено та вилучено 26 окремих згортків, кожен з яких обмотаний липкою стрічкою синього кольору та в середині кожного з яких міститься порошкоподібна речовина білого кольору; предмет, зовні схожий на ніж; мобільний телефон Nokia 5.4 з сім-карткою ТОВ «ВФ Україна» із абонентським номером НОМЕР_1 .

- протоколом огляду від 18 лютого 2025 року, в ході якого був оглянутий мобільний телефон Nokia 5.4, вилучений цього ж дня у ОСОБА_6 , під час огляду якого в додатку «Нова пошта» була виявлена інформація про посилки за період з 15 лютого 2025 року по 18 лютого 2025 року., в додатку «Телеграм» була виявлена переписка в чатах;

- висновкам експертизи від 19 лютого 2025 року № СЕ-19/104-25/7281-НЗПРАП, під час якої був досліджений один згорток, обмотаний липкою стрічкою синього кольору в середині якого міститься порошкоподібна речовина білого кольору, вилучений 18 лютого 2025 року у ОСОБА_6 під час обшуку затриманої особи. Відповідно до вичновку експертизи, надана на експертизу кристалічна речовина білого кольору масою 0,3757 г мстить метадон (фенадон) який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Надана речовина містить медадон (фенадон), маса якого становить 0,1346 г.

- речовими доказами.

Слідчий просить застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, вручались підозрюваному ОСОБА_6 19 лютого 2025 року, під час вручення він власноруч зазначив «отказываюсь подписывать» і проставив свій особистий підпис. В судовому засіданні підозрюваний підтвердив, що копію клопотання отримував.

В судовому засіданні слідчий підтримала клопотання.

Прокурор також підтримав клопотання, просив його задовольнити, звернув увагу на те, що в переписці ОСОБА_6 , виявленій у його мобільному телефоні, вказані місця розміщення «закладок», в тому числі одне з них знаходиться неподалік від того місця, де він був затриманий.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що вважає затримання ОСОБА_6 незаконним, оскільки в протоколі про затримання як підстави затримання зазначено: «1. Якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2. Якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин», але жодного доказу так вважати нема. Крім того, не доведено умислу ОСОБА_6 на збут наркотичних речовин, він міг зберігати їх для власного вживання, і це утворює склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 КК України. Просив відмовити у задоволенні клопотання, а якщо слідчий суддя угледить підстави для його задоволення, просив визначити заставу у мінімальному розмірі.

Підозрюваний ОСОБА_6 повністю підтримав свого захисника, просив залишити його під домашнім арештом, зобов`язався з`являтися за викликом.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь в судовому засіданні, дослідивши надані до клопотання матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подане клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Як встановлено у судовому засіданні, слідчим відділом ВП №4 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за процесуального керівництва Центральної окружної прокуратури м. Дніпра здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000204 від 18 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, обґрунтовується достатніми доказами, які були дослідженими в судовому засіданні.

Санкція ч. 1 ст. 307 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років, і відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

18 лютого 2025 року о 15 годин 50 хвилин ОСОБА_6 було затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, про що свідчить протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

В межах зазначеного кримінального провадження, 19 лютого 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України.

Під час судового розгляду слідчим а прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_6 може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено понесення винуватою особою покарання у виді позбавлення волі строком від чотирьох до восьми років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання;

- вчинити інше (аналогічне) кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що підтверджується репутацію самого підозрюваного ОСОБА_6 , який будучи раніше неодноразово судимим, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив та, маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, знову підозрюється у скоєнні нового умисного тяжкого злочину; ніде не працевлаштований, постійного законного джерела доходу не має, тому є достатньо підстав вважати, що останній забезпечує свої матеріальні потреби виключно за рахунок грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, а саме від незаконного збуту наркотичних засобів.

В той же час слідчий суддя вважає недоведеними ризики, передбачені п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КК України, оскільки по-перше, слідчим та прокурором не зазначено, які саме речі чи документи, які можуть мати значення для досудового розслідування, може знищити, сховати або спотворити підозрюваний; по-друге, слідчому судді не надано інформації про те, що в цьому кримінальному провадженні будь-якій іншій особі, крім ОСОБА_6 , повідомлено про підозру, а також про осіб, які були допитані в цьому провадженні в якості свідків, і не доведено наміру ОСОБА_6 здійснювати на цих осіб вплив.

Оцінено в сукупності також такі обставини: обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному (у разі встановлення його вини) за кримінальні правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється; особу підозрюваного - він є працездатним; вік та стан його здоров`я - відомості про перебування на обліках у медичних закладах за місцем проживання відсутні; має незняті на не погашені у встановленому законом порядку судимості; стійких соціальних зав`язків не має; підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.

Слідчий суддя вважає неможливим застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, встановленим у судовому засіданні, оскільки вони не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, на що вказують особистість підозрюваного, а також суворість покарання за кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.

Суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_6 , характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам досудового розслідування, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З огляду на характеристику особи обвинуваченого ОСОБА_6 , слідчий суддя вважає за можливе визначити йому розмір застави у 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 121120,00 грн, поклавши на нього певні обов`язки у випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, що буде достатнім стимулом для забезпечення виконання ним своїх процесуальних обов`язків у разі звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, і не знаходить підстав для визначення застави у більшому розмірі, оскільки слідчим і прокурором не доведений факт отримання ним доходу або наявності у нього заощаджень, за наявності яких застава у більшому розмірі не ста б для нього непосильним тягарем.

Строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 необхідно визначити з урахуванням положень п. 2 абз. 3 ч. 1 ст. 219 КПК України та ч. 2 ст. 197 КПК України.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

При цьому слідчий суддя не вважає зауваження захисника щодо незаконності, на його думку, затримання підозрюваного ОСОБА_6 та неправильної правової кваліфікації його дій, такими, що заслуговують на увагу, оскільки, як вбачається з інформації, отриманої при огляді його мобільного телефону, ОСОБА_6 був затриманий безпосередньо під час розкладання «закладок» з наркотичною речовиною у заздалегідь визначених місцях, тобто під час скоєння кримінального правопорушення, а кількість і вид пакування наркотичної речовини дають підстави вважати, що таке пакування виконано спеціально для зручного розміщення згортків у визначених місцях, тобто їх збут.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176, 178, 182-185, 193, 194, 196-198 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Токмак Запорізької області, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, на строк до 17 квітня 2025 року включно.

Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 своїх процесуальних обов`язків, у розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн 00 коп.

У разі звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду для участі в слідчих діях, судових засіданнях або брати участь в судових засідання дистанційно;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

Визначити строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави - 2 (два) місяці з дня її внесення.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ОСОБА_3 , а після направлення обвинувального акту до суді - на прокурора ОСОБА_4

На ухвалу слідчого судді учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1