Справа № 404/8780/24
Номер провадження 1-кп/404/377/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року Кіровський районний суд м.Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький об`єднане клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0000705 року до неповнолітнього:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , навчається в Ліцей «Центральний» (ЗОШ І-ІІІ ступенів №4) м. Кіровограда (8 клас), проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який вчинив суспільно небезпечні діяння, передбачені ч.2 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України;

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника СЮП ОСОБА_5 ,

представника у справах неповнолітніх ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

законних представників потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

законного представника ОСОБА_12 ,

особи, стосовно якої вирішується питання

про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

02.09.2024 року близько 18.45 години, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, неповнолітній ОСОБА_7 , перебував за адресою: м. Кропивницький, по вул. Генерала Жадова біля недобудови, через деякий час до недобудови зайшов ОСОБА_3 .

Діючи умисно, цілеспрямовано та розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, на ґрунті раніше виниклих особистих неприязних відносин, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень неповнолітній ОСОБА_13 наніс потерпілому малолітньому ОСОБА_7 , один удар кулаком правої руки в область обличчя, а саме в ділянку носа.

Вказаними діями неповнолітній ОСОБА_3 спричинив потерпілому малолітньому ОСОБА_7 тілесне ушкодження згідно висновку судово-медичного експерта від 25 вересня 2024 року № 736, у вигляді закритого перелому кісток носа з деформацією, саден в ділянці підборіддя. Тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, яке викликало короткочасний розлад здоров?я строком понад 6 до 21 доби згідно п.2.3.5 п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6.

3 місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є: умисне легке тілесне ушкодження, яке викликало короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, 02.09.2024 року близько 18.45 години, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, неповнолітній ОСОБА_8 , перебував за адресою: м. Кропивницький, по вул. Генерала Жадова біля недобудови, де також перебував ОСОБА_14 .

Діючи умисно, цілеспрямовано та розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень неповнолітній ОСОБА_13 наніс потерпілому ОСОБА_8 , серію ударів кулаком правої руки в область лівого вуха та голови. Після того, ОСОБА_3 примусив потерпілого стати на коліна та вибачитися перед ним.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_8 фізичного болю та не спричинив тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 683 від 05.09.2024 у потерпілого ОСОБА_8 при проведенні судово-медичної експертизи будь-яких видимих тілесних ушкоджень у вигляді синців, саден, ран не виявлено.

3 місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є: умисному завданні побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_3 пояснив, що вину у вчиненні суспільно-небезпечних діянь визнає повністю, 02.09.2024 року близько 18.45 години по вулиці Жадова у м.Кропивницькому, він наніс удар в обличчя ОСОБА_7 . Крім того, 02.09.2024 року близько 18.45 години біля новобудови по вулиці Жадова у м.Кропивницькому наніс удар в область лівого вуха та голови ОСОБА_8 . Просив передати його під нагляд матері ОСОБА_12 .

Незважаючи на визнання ОСОБА_3 вини у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, передбачених, ч.2 ст. 125 та ч. 1 ст. 126 КК України, його винуватість підтверджується:

Витягом з ЄРДР (т.1 а.п.1);

- рапортом, відповідно до якого 02.09.2024 року о 20 год. 29 хв. надійшло повідомлення від лікаря дитячої обласної лікарні, про те, що доставлено ОСОБА_15 з діагнозом перелом кісток носа, побили біля магазину «АТБ» (т.2 а.п.14);

- довідкою «Обласна клінічна дитяча лікарня КОР», згідно з якою у ОСОБА_15 встановлено діагноз перелом кісток носу (т.1 а.п.15);

- випискою із медичною карти стаціонарного хворого №9382 відділення отоларингології та офтальмології (т.1 а.п.16);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та письмовими поясненнями від 02.09.2024 року від ОСОБА_9 , в якій вона просить притягнути до відповідальності невідому особу, яка 02.09.2024 року нанесла тілесні ушкодження її сину ОСОБА_7 (Т.1 а.п.17);

- копією паспорта ОСОБА_9 (т.1 а.п.19-2);

- копією свідоцтва про народження ОСОБА_7 (т.1 а.п.23);

- заявою ОСОБА_9 про залучення в якості законного представника (т.1 а.п.24);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.09.2024 року за участю потерпілого ОСОБА_7 із застосуванням відеозапису, під час якого він показав обставини нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_3 (т.1 а.п.36-39);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.09.2024 року з відеозаписом до нього , під час якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_3 , який 02.09.2024 року наніс йому тілесні ушкодження (т.1 а.п.43-49);

- копією свідоцтва про народження ОСОБА_8 (т.1 а.п.73);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 від 19.09.2024 року, який впізнав ОСОБА_3 як особу, яка нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_7 (т.1 а.п.80-85);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.09.2024 року з використанням відеозапису за участю свідка ОСОБА_8 , який показав обставини нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 ОСОБА_3 (т.1 а.п.86-92);

-висновком експерта №736 від 25.09.2024 року, згідно з яким у ОСОБА_7 мались тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому кісток носу з деформацією; садна в ділянці підборіддя. Тілесні ушкодження утворились від не менш як 2-х травматичних впливів та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоровя строком понад 6 до 21 доби. Враховуючи локалізацію тілесного ушкодження у вигляді перелому виключається можливість його утворення при падінні з положення стоячи на площину, ушкодження в ділянці підборіддя могли утворитися при різноманітних обставинах. Механізм утворення тілесного ушкодження у вигляді перелому кісток носу не суперечить механізму утворення на який вказав в протоколі слідчого експерименту за його участі від 09.09.2024 року (т.1 а.п.120-121);

- копією витягу ЄРДР (т.2 а.п.1);

- рапортом від 02.09.2024 року, відповідно до якого надійшло повідомлення від лікаря дитячої лікарні ОСОБА_16 , про те, що до них звернувся ОСОБА_8 , якого побив невідомий по АДРЕСА_3 (т.2 а.п.14);

- довідкою консультативної поліклініки, згідно з якою діагноз ОСОБА_8 забій лівої завушної ділянки голови. Забій лівої половини грудної клітини (т.2 а.п.15);

- копією свідоцтва про народження ОСОБА_8 (т.2 а.п.22);

- заявою ОСОБА_10 (т.2 а.п.23);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.09.2024 року із застосуванням відеозапису за участю потерпілого ОСОБА_8 , який показав обставини нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_3 (т.2 а.п.3740);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_8 від 19.09.2024 року, який впізнав ОСОБА_3 як особу, який наніс йому тілесні ушкодження (т.2 а.п.44- 47);

- Заявою ОСОБА_9 (т.2 а.п.67);

- Копією паспорта ОСОБА_9 (т.2 а.п.69-71);

- копією свідоцтва про народження ОСОБА_7 (т.2 а.п.74);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.09.2024 року з відеозаписом до нього , під час якого свідок ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_3 , який 02.09.2024 року наніс тілесні ушкодження ОСОБА_8 (т.2 а.п.81-84);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.09.2024 року із застосуванням відеозапису за участю свідка ОСОБА_7 , який показав обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 ОСОБА_8 (т.2 а.п.88-94);

- висновком експерта №83 від 05.09.2024 року, згідно з яким у малолітнього ОСОБА_8 при проведенні експертизи будь-яких видимих тілесних ушкоджень, у вигляді синців, саден, ран, не виявлено (т.2 а.п.112);

- висновком експерта №759/683 від 04.10.2024 року, згідно з яким у малолітнього ОСОБА_8 при проведенні експертизи будь-яких видимих тілесних ушкоджень, у вигляді синців, саден, ран, не виявлено; Згідно наданої довідки травмпункту встановлений діагноз: Забій лівої вушної ділянки голови. Забій лівої половини грудної клітки» за ступенем тяжкості не оцінювався, так як не підтверджений будь якими об`єктивними даними. Відсутність тілесних ушкоджень не дає можливості говорити про будь-які травматичні дії, на які вказує потерпілий ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_7 в протоколах слідчих експериментів за їх участі (т.2 а.п.116-118).

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності в результаті всебічного, повного та об`єктивного розгляду в судовому засіданні, суд вважає, що ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечні діяння передбачені ч.2 ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, яке викликало короткочасний розлад здоров`я та ч.1 ст.126 КК України - умисному завданні побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Згідно зі свідоцтвом про народження, виданого 21.09.2010 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.22 КК України, кримінальній відповідальності за кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.125 та ч.1 ст. 126 КК України підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилося 16 років.

За ст.498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ст.105 КК України, суд застосовує і до особи, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.

Згідно з п.3 ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.

Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що строк нагляду, передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують:

- у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1ст. 97 КК України;

- до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 2ст. 97 КК України);

- при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч. 1ст. 105 КК України.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що неповнолітнього можна передати під нагляд батьків. При цьому, вони мають бути спроможні здійснювати виховний вплив на неповнолітнього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язані це робити.

Суд ухвалюючи судове рішення щодо неповнолітнього ОСОБА_3 керується принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу ХІ КК України.

Вирішуючи питання про те, який саме примусовий захід виховного характеру повинен бути застосований до ОСОБА_3 , суд ураховує ступінь тяжкості вчинених ними діянь, а також те, що він характеризуються позитивно, виховуються у благополучній родині, у вчиненому розкаявся, а тому суд вважає, за найбільш доцільне передати ОСОБА_3 під нагляд матері ОСОБА_12 поклавши на неї тим самим обов`язки посилити виховний вплив та систематичний контроль за поведінкою неповнолітнього у побуті і громадських місцях.

По кримінальному провадженню законним представником потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_9 до законного представника ОСОБА_3 ОСОБА_12 заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1353 грн. 19 коп. та моральної шкоди, заподіяної суспільно-небезпечним діянням у вигляді легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я на суму 25000 грн.

З системного аналізу норм КПК України вбачається, що законодавцем не передбачено можливості пред`явлення цивільного позову та, відповідно, відшкодування шкоди, завданої суспільно небезпечним діянням, вчиненим неповнолітніми у віці від 11 років до віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність (14 або 16 років). и суспільно-небезпечного діяння, у справі про застосування примусових заходів виховного характеру суд не вирішує (він має бути розглянутий у порядку цивільного судочинства).

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що цивільний позов про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок учинення злочину чи суспільно-небезпечного діяння, у справі про застосування примусових заходів виховного характеру суд не вирішує (він має бути розглянутий у порядку цивільного судочинства).

За змістом ч. 2 ст. 128 КПК України, цивільний позов може бути пред`явлено до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Отже, з норм КПК України наразі вбачається, що цивільний позов може бути пред`явлений у кримінальних провадженнях щодо застосування примусових заходів виховного характеру лише стосовно осіб, які вже досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність, оскільки такі особи (віком від 14 до 16 років) можуть бути підозрюваними/обвинуваченими у певній категорії справ (є суб`єктами злочину). Натомість, можливість пред`явлення цивільного позову у кримінальних провадженнях щодо застосування заходів виховного характеру стосовно малолітніх осіб, які не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність (від 11 років до 14/16 років), взагалі не передбачена законодавцем.

Ст. 1178, 1179 ЦК України встановлено, що шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла 14 років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами), опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи; закладом охорони здоров`я, іншим закладом або особою, що зобов`язані здійснювати нагляд за малолітньою особою або які за законом здійснюють щодо малолітньої особи функції опікуна. Неповнолітня особа (у віці від 14 до 18 років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується у частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов`язаний відшкодувати завдану шкоду.

Тобто, незважаючи на те, що кримінальним процесуальним законом передбачено застосування до неповнолітніх осіб від 11 років примусових заходів виховного характеру, законодавець не передбачив можливості пред`явлення цивільного позову в кримінальному провадженні до осіб, що несуть цивільну відповідальність за діяння неповнолітніх.

З огляду на це, доцільно залишити цивільний позов без розгляду та повідомити, що особа має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174, 369-371, 373,374 КПК України, ст.23,1166,1177-1179 ЦК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який скоїв суспільно небезпечні діяння, що підпадають під ознаки діянь, передбачених ч.2 ст. 125, ч.1 ст.126 КК України, примусові заходи виховного характеру, на підставі п.3 ч.2 ст. 105 КК України, у виді передачі його під нагляд батьків, а саме матері ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , терміном 1 (один) рік.

Речові докази: диски зберігати в матеріалах провадження.

Цивільний позов законного представника потерпілого, ОСОБА_9 до неповнолітнього ОСОБА_3 та законного представника неповнолітнього ОСОБА_12 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, залишити без розгляду.

Роз`яснити, що особа має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Кіровограда протягом 30 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1