Справа № 305/599/15-к
Номер провадження № 1-кп/305/4/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2025 року. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Рахів матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено 15.01.2015 до ЄРДР за № 0000039 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною

освітою, неодруженого, не працює, військовозобов`язаного,

не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

уродженця та мешканця

АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньо-

спеціальною освітою, неодруженого, не працює, не судимого,

військовозобов`язаного,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ :

До Рахівського районного суду Закарпатської області 27.03.2015 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке 15.01.2015 внесено до ЄРДР за №0000039 про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке перебувало у провадженні судді ОСОБА_8 .

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 09.11.2020 кримінальне провадження передане для розгляду судді ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 03.12.2024 матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 307 КК України виділено в окреме провадження, у зв`язку з оголошенням розшуку ОСОБА_7 .

З обвинувального акту, який був затверджений 26 березня 2015 року прокурором Рахівського району ОСОБА_9 , вбачається, що приблизно на початку січня 2015 року ОСОБА_4 , знаходячись на території ринку Яблунецького перевалу Івано-Франківської області, незаконно придбав у невстановленої слідством особи приблизно 16.8366 г особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу (марихуани), яку незаконно перевіз до місця свого проживання в АДРЕСА_1 та яку незаконно зберігав за вказаною адресою з метою збуту до 15 години 29 січня 2015 року. Надалі, 29 січня 2015 року, близько 15 години, ОСОБА_4 , знаходячись в селі Лазещина Рахівського району Закарпатської області, на центральній дорозі, неподалік будинку №?57, на пропозицію ОСОБА_5 незаконно збув (продав) останньому особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс (марихуану), обіг якого заборонено, загальною вагою 3,7346 грама, в трьох пакетах за ціною 300 гривень. Цими своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, перевезення, зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечного наркотичного засобу. У подальшому, в період з 15 години 29 січня 2015 року до 20 години 40 хв цього дня, ОСОБА_4 , який раніше вчинив злочин, передбачений ст. 307 КК України, знаходячись в с. Лазещина Рахівського району Закарпатської області, незаконно зберігав при собі без мети збуту чотири прозорі пакети з сухою подрібненою речовиною, рослинного походження, зеленого кольору, маса яких в перерахунку на суху речовину становить 3,6095 г, 3,6757 г, 3,0986 г та 2,7182 г, загальною вагою 13,102 г, яка згідно з висновком судово-хімічної експертизи № 18/89 від 05.02.2015 року має анатомо-морфологічні ознаки рослини коноплі, містить тетрагідроканабінол, є канабісом та належить до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, яку було виявлено та вилучено від нього працівниками міліції під час особистого огляду неподалік дворогосподарства №808 в с. Лазещина Рахівського району. Цими своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України. За сукупністю ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.

Крім того, досудовим розслідування встановлено, що 29 січня 2015 року, близько 15 години, ОСОБА_5 , знаходячись в селі Лазещина Рахівського району, Закарпатської області, на центральній дорозі неподалік будинку № 57, попередньо одержавши у телефонному режимі пропозицію від громадянина ОСОБА_7 , мешканця АДРЕСА_3 , продати наркотичний засіб, незаконно придбав у громадянина ОСОБА_4 , мешкання АДРЕСА_1 , особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс (марихуану), обіг якого заборонено, загальною вагою 3,7346 грама, в трьох пакетах за ціною 300 гривень, який в подальшому незаконно перевіз до автобусної зупинки в центрі, що по вул. Миру, смт Ясіня, Рахівського району та який незаконно зберігав при собі за вказаною адресою з метою збуту до 15 години 20 хвилин 29.01.2015. Надалі, 29 січня 2015 року, близько 15 години 20 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись по вул. Миру в смт Ясіня Рахівського району Закарпатської області біля автобусної зупинки, при зустрічі з ОСОБА_7 , мешканцем АДРЕСА_3 , незаконно збув (продав) останньому частину, раніше придбаного при вищевказаних обставинах у ОСОБА_10 , особливо небезпечний наркотичний засіб, загальною вагою 2,8350 грам за ціною 300 гривень. Цими своїми умисними діями, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, перевезення, зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечного наркотичного засобу. Крім того, 29 січня 2015 року, о 21 годині 50 хвилин, в приміщенні службового кабінету Ясінянського відділення міліції Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області, по вул. Миру в смт Ясіня Рахівського району Закарпатській області, в ході особистого огляду ОСОБА_5 було виявлено та вилучено саморобний пристрій для куріння наркотичної речовини, на якому згідно з висновком судово-хімічної експертизи №18/86 від 04.02.2015 виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - екстракт канабісу, маса якого в перерахунку на суху речовину в нашаруваннях на внутрішній поверхні предмета становить 0,3202 грам та який останній зберігав при собі без мети збуту. Цими своїми умисними діями. ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту, особою яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України. За сукупністю ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 звернулися до суду із заявами, в яких зазначили, що днем вчинення цього кримінального правопорушення є 29 січня 2015 року. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України є нетяжким злочином, а передбачене ч. 2 ст. 307 КК України належить до тяжких злочинів. З урахуванням часу вчинення кримінальних правопорушень та положень ч. 1 статті 49 КК України просять звільнити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, а кримінальне провадження щодо них закрити, на підставі ч. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України - у зв`язку із закінченням строків давності.

Суд роз`яснив ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про те, що звільнення від відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності не є реабілітуючою обставиною.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження підтримали та просять таке задовольнити. Наслідки закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків даності їм зрозумілі. ОСОБА_5 не визнає себе винуватим, у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому поставлені в обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_4 , винуватим себе у вчиненні цих кримінальних правопорушень не визнає, водночас підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття щодо нього кримінального провадження за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, йому відомі наслідки закриття кримінального провадження за цими підставами.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечив.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дійшов до такого висновку.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма, як і положення ст. 49 КК України, є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження. За правилами ч. 8 цієї статті закриття кримінального провадження на цій підставі не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України Тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Отже, відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 є нетяжким злочином, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, належить до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" № 12 від 23.12.2005 року визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, яка вчинила злочин, установлених законодавством обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК у порядку встановленому КПК.

Пунктом 2 вищезазначеної постанови передбачено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися (незалежно від того, надійшла справа з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком), що діяння, яке постановлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його скоєнні, а такою, що наявні умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності, передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити у визначеному КПК порядку відповідне рішення. Ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Пунктом 8 вище зазначеної постанови чітко визначено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухиляється від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

За правовим висновком, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05 квітня 2021 року (справа № 328/1109/19), перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. Факт умисного вчинення особою будь-яких дій, спрямованих на ухилення від слідства або суду, є обставиною, яка виключає благополучне закінчення строків давності і зупиняє диференційовані строки, визначені в ч. 1 ст. 49 КК України. У цьому випадку закон передбачає загальний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які ухиляються від слідства чи суду: 15 років з часу вчинення злочину, 5 років - з часу вчинення кримінального проступку.

Відповідно до усталеної судової практики під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК України слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство чи судовий розгляд. При цьому суд має з`ясувати, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду.

Практика Суду зводиться до того, що зупинення досудового розслідування чи судового провадження у зв`язку з розшуком підозрюваного/обвинуваченого саме собою не свідчить про ухилення від слідства чи суду. Для застосування положень ч. 2 ст. 49 КК України в такому випадку обов`язково має бути підтверджено факт ухилення від органів досудового розслідування чи суду. Тобто мають бути наявні дві обставини, доведений факт ухилення від слідства чи суду, та наявність процесуального рішення (у якому цей факт зафіксовано) про зупинення провадження і вжиття відповідних заходів.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що матеріали кримінального провадження не містять даних на підтвердження факту умисного вчинення обвинуваченим будь-яких дій, спрямованих на ухилення від суду, процесуальне рішення про зупинення провадження та оголошення розшуку у справі щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не приймалось.

Отже, ОСОБА_4 та ОСОБА_11 ні на досудовому слідстві, ні під час судового розгляду від явки до органів слідства, прокурора та суду не ухилялися та не переховувалися, а строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення не зупинявся та не переривався.

Вивченням особи обвинувачених встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 раніше не судимі.

Вирішуючи питання про можливість звільнення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, суд враховує відомості про особу обвинувачених, а також те, що вони обвинувачуються: у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, що належить до нетяжких злочинів, яке вчинили 29 січня 2015 року, тобто з моменту його скоєння минуло понад десять років, строк притягнення до відповідальності відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України складає п`ять років; у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке вчинили на початку січня 2015 року, тобто з моменту його скоєння минуло понад п`ять років, строк притягнення до відповідальності відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України складає десять років, обставини, передбачені ч.ч. 2 та 3 ст. 49 КК України не встановлені, згоду ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а тому вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строку давності, а провадження у справі закрити.

Що стосується невизнання винуватості обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , то суд виходить із такого.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже, невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст. 49 КК) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення з визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.

Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності в передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Таку правову позицію виклав Верховний Суд у постанові від 30.11.2022 у справі № 734/3220/17, провадження № 51-3020км22.

Що стосується витрат на залучення експерта, зокрема вартість проведеної судово-хімічної експертизи № 18/26 від 16.01.2015 року - 307 гривень 45 копійок, вартість проведеної судово-хімічної експертизи № 18/88 від 04.02.2015 року - 307 гривень 45 копійок, вартість проведеної криміналістичної експертизи речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин за матеріалами кримінального провадження №418 від 27.02.2015 - 1537 гривень 50 копійок, вартість проведеної судово-хімічної експертизи № 18/110 від 02.03.2015 року - 245 гривень 52 копійки, вартість проведеної судово-хімічної експертизи № 18/86 від 04.02.2015 року - 245 гривень 96 копійок, вартість проведеної судово-хімічної експертизи № 18/85 від 04.02.2015 року - 245 гривень 96 копійок, вартість поведеної судово-хімічної експертизи № 18/89 від 05.02.2015 року - 307 гривень 45 копійок, всього 3197,29 гривні, то такі слід віднести на рахунок держави, з огляду на таке.

Верховний Суд 12 вересня 2022 року розглянувши справу № 203/241/17 провадження № 51-4251кмо21 зробив висновок про те, що якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

У даному кримінальному провадженні призначення експертиз здійснювалося на підставі процесуального рішення слідчого у даному кримінальному провадженні, отже витрати на залучення експерта для проведення судово-хімічних експертиз у такому випадку покладається на рахунок держави.

Речові докази у цьому кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт на мобільний телефон "Самсунг" з СІМ-картою "Діджус", які вилучені у ОСОБА_4 , накладений ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду від 02.02.2015 у справі 305/213/15-к провадження по справі 1-кп/305/4/25, та арешт на мобільний телефон "Нокіа-206" з СІМ-картою "Київстар" і карткою пам`яті об`ємом 4 Гб та портативний комп`ютер - планшет "Леново", які вилучені у ОСОБА_5 , накладений ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду від 02.02.2015 у справі 305/216/15-к провадження по справі 1-кс/305/28/15 слід скасувати.

У відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід не застосований та клопотань про обрання запобіжного заходу не надходило.

Грошову заставу в сумі 60000 гривень, що була внесена як запобіжний на спеціальний ТУ ДСА в Закарпатській області р/р 0422 ГУДКС У в Закарпатській області, код 26213408 МФО 812016, повернути заставодавцю.

На підставі ст. 49 КК України, керуючись ст.ст. 284, 314, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України та закриття провадження у справі на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, на підставі п.п. 3 ,4 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено 15.01.2015 до ЄРДР за № 0000039, за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, закрити.

Грошову заставу в сумі 60000 гривень, яка була внесена на спеціальний ТУ ДСА в Закарпатській області р/р 0422 ГУДКС У в Закарпатській області, код 26213408 МФО 812016, повернути заставодавцю.

Витрати на залучення експерта для проведення судово-хімічної експертизи № 18/26 від 16.01.2015 року - 307 гривень 45 копійок, вартість проведеної судово-хімічної експертизи № 18/88 від 04.02.2015 року - 307 гривень 45 копійок, вартість проведеної криміналістичної експертизи речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин за матеріалами кримінального провадження №418 від 27.02.2015 - 1537 гривень 50 копійок, вартість проведеної судово-хімічної експертизи № 18/110 від 02.03.2015 року - 245 гривень 52 копійки, вартість проведеної судово-хімічної експертизи № 18/86 від 04.02.2015 року - 245 гривень 96 копійок, вартість проведеної судово-хімічної експертизи № 18/85 від 04.02.2015 року - 245 гривень 96 копійок, вартість поведеної судово-хімічної експертизи № 18/89 від 05.02.2015 року - 307 гривень 45 копійок, всього 3197,29 гривні, віднести на рахунок держави.

До розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , яке наразі зупинене у зв`язку з розшуком ОСОБА_7 , залишити для зберігання у кімнаті речових доказів Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області речові докази, зокрема: особливо небезпечну наркотичну речовину - канабіс (марихуану), вагою 0,8997 г, видану ОСОБА_12 за результатами оперативної закупки 14.01.2015, особливо небезпечну наркотичну речовину - канабіс (марихуану), вагою 0,5872 г, видану ОСОБА_12 за результатами оперативної закупки 29.01.2015, особливо небезпечну наркотичну речовину - канабіс (марихуана), вагою 1,0006 г, 0,7255 г, 0,5217 г, вилучену у ОСОБА_7 під час затримання, дві полімерні шляшки, на яких виявлено залишки особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - екстракт канабісу, які були виявлені та вилучені під час огляду місця події в смт Ясіня Рахівського району Закарпатської області, грошові банкноти, які виявлено та вилучено у ОСОБА_7 , фрагменти фільтрувального паперу із змивами з долонь ОСОБА_7 .

Знищити речові докази, які зберігаються у кімнаті речових доказів Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області, пристрій для куріння (піпа), на якому було виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - екстракт канабісу, вагою 0,3204 г, який було вилучено у ОСОБА_5 , особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс (марихуану), вагою 0,8996 г., який вилучено у ОСОБА_5 , особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс (марихуану) у 4 пакетах, вагою 3.6095 г, 3,6757 г, 3,0986 г, 2,7182 г, які вилучено у ОСОБА_4 , фрагменти фільтрувального паперу із змивами з долонь рук ОСОБА_5 , фрагменти фільтрувального паперу із змивами з долонь рук ОСОБА_4 , на яких виявлено нашарування спеціальної хімічної речовини із зеленувато-жовтою люмінесценцією.

Карту пам?яті Мікро SD 8 GB, з інформацією проведення оперативної закупки від 14.01.2015 року - аудіо-відео контролю особи, карту пам?яті Мікро SD 8 GB, з інформацією проведення оперативної закупки від 29.01.2015 року - аудіо-відео контролю особи, оптичний носій інформації (диск), DVD RW ємністю 4.7 GB, з інформацією проведення оперативної закупки від 29.01.2015 року - аудіо-відео контролю особи, оптичні носії інформації (диски), CD ємністю 700 мегабайтів, зі звукозаписом допитів свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які зберігаються у матеріалах кримінального провадження - залишити при справі.

Скасувати арешт на мобільний телефон "Самсунг" з СІМ-картою "Діджус", які вилучені у ОСОБА_4 , накладений ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду від 02.02.2015 у справі 305/213/15-к провадження по справі 1-кп/305/4/25.

Скасувати арешт на мобільний телефон "Нокіа-206" з СІМ-картою "Київстар" і карткою пам`яті об`ємом 4 Гб та портативний комп`ютер - планшет "Леново", які вилучені у ОСОБА_5 , накладений ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду від 02.02.2015 у справі 305/216/15-к провадження по справі 1-кс/305/28/15.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1