провадження № 11-сс/991/923/24
слідчий суддя: ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі особи, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.11.2024 р. про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб Центрального управління Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за його заявою, -

в с т а н о в и л а:

1. Процедурні питання.

03.12.2024 року на розгляд до Апеляційної палати Вищого антикорупційного надійшла апеляційна скарга ОСОБА_6 разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.11.2024 р.

Ухвалою судді-доповідача від 03.12.2024 р. клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження призначено до розгляду в судовому засіданні.

Дослідженими в судовому засіданні матеріалами провадження встановлено, що слідчим суддею розглянуто скаргу ОСОБА_6 20.11.2024 року у судовому засіданні за участі останнього. Згідно з ч. 2 ст. 376 КПК України, в цей день було оголошено резолютивну частину ухвали, тоді як її повний текст оголошено 25.11.2024 року. Отже, у даному випадку 5-денний строк на апеляційне оскарження почав свій перебіг 21.11.2024 року та сплинув 25.11.2024 року. Відтак, звернення ОСОБА_6 02.12.2024 року з апеляційною скаргою на вказану ухвалу відбулося поза межами встановленого строку. Разом з тим, враховуючи його доводи про те, що за відсутності повного тексту ухвали та необізнаності з її мотивами він був позбавлений можливості визначитися з необхідністю подання апеляційної скарги, а також правові висновки Об`єднаної палати ККС ВС, викладені у постанові від 27.05.2019 р. (справа № 461/1434/18), колегія суддів дійшла висновку, що необізнаність з мотивами оскаржуваного судового рішення може бути підставою для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Крім того, колегія суддів також врахувала, що ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в межах п`яти днів після отримання повного тексту оскаржуваної ухвали. Така процесуальна поведінка свідчить про відсутність ознак зволікання при її апеляційному оскарженні. Відтак, клопотання ОСОБА_6 задоволено та поновлено йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 20.11.2024 р.

2.Короткий зміст оскаржуваного рішення та апеляційної скарги.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Центрального управління НАБУ, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення за його заявою.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування зазначеної ухвали та постановлення нової, про задоволення скарги та зобов`язання уповноваженої особи НАБУ внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за вказаною заявою.

3. Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_6 зазначив, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню через невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам провадження та допущені ним істотні порушення вимог КПК України. Наголосив, що слідчий суддя безпідставно відхилив аргументи заявника та взяв до уваги виключно доводи детектива, викладені у письмових запереченнях, натомість його заява про злочин містила достатні для внесення до ЄРДР відомості про вчинення посадовими особами АТ «Укргазвидобування» кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Наголошує, що для внесення відомостей до ЄРДР детектив не повинен здійснювати попередню перевірку доводів заявника, якщо заява містить відомості про вчинення кримінального правопорушення. Стверджує про допущення слідчим суддею істотного порушення вимог КПК України, оскільки в мотивувальній частині ухвали відсутні посилання на конкретні докази, якими слідчий суддя керувався при встановленні обставин справи. Вважає, що достатність даних може бути перевірена винятково у ході слідчих дій, наслідком чого можуть бути відповідні процесуальні рішення у вигляді закриття кримінального провадження через відсутність складу злочину або, навпаки, оголошення підозри.

4. Узагальнений виклад позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав, викладених у скарзі. Додатково зазначив, що згідно з положеннями КПК України детектив не уповноважений встановлювати, чи відповідає заява про вчинення злочину вимогам ст. 214 КПК України. Наголосив, що в результаті вчинення посадовими особами АТ «Укргазвидобування» незаконних дій компанії «VOREX LLC» завдано матеріальну шкоду, розмір якої слід встановити під час досудового розслідування.

Детектив НАБУ ОСОБА_7 , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`явився. 11.12.2024 року на електронну адресу суду надіслав письмові заперечення та зазначив про розгляд апеляційної скарги за його відсутності. Вважає, що слідчим суддею постановлено обґрунтоване та законне рішення, оскільки у заяві ОСОБА_6 відсутні відомості щодо укладення АТ «Укргазвидобування» будь-якого договору за наслідками тендерної процедури за індикатором № UA-2023-08-30-007940-а, а також відсутні відомості, які б надали можливість стверджувати, що відміною вказаної тендерної процедури заподіяна будь-яка істотна шкода чи тяжкі наслідки.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, явка учасників провадження за умови їх належного повідомлення не є обов`язковою. Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу розглянуто за відсутності вказаного учасника провадження.

5. Встановлені слідчим суддею обставини та мотиви оскаржуваного рішення.

Слідчим суддею встановлено, що 11.11.2024 року ОСОБА_6 звернувся до Центрального управління НАБУ із заявою від 08.11.2024 р. про вчинення посадовими особами АТ «Укргазвидобування» кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України. Оскільки станом на 15.11.2024 року відомості за його заявою не були внесені до ЄРДР, він звернувся до слідчого судді зі скаргою.

За результатом розгляду скарги слідчий суддя дійшов висновку про відмову у її задоволенні, оскільки інформації, яку викладено у заяві про вчинення злочину, не достатньо для початку досудового розслідування стосовно посадових осіб АТ «Укргазвидобування», адже досудове розслідування розпочинається на підставі фактів, які свідчать про вчинення злочинів, тоді як у заяві наведено суб`єктивні припущення щодо неправомірності дій вказаних посадових осіб, які ґрунтуються на власному сприйнятті обставин та аналізі норм законодавства про кримінальну відповідальність.

Крім того, слідчий суддя наголосив, що викладена у заяві інформація щодо можливого вчинення посадовими особами АТ «Укргазвидобування» кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, не містить відомостей про настання будь-яких тяжких наслідків, що є кваліфікуючою ознакою вказаного кримінального правопорушення. Таких обставин не доведено заявником і в судовому засіданні, а відтак, у задоволенні скарги відмовлено.

6. Мотиви суду.

Заслухавши суддю-доповідача та позицію особи, якою подано апеляційну скаргу, дослідивши матеріали апеляційного провадження, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Частиною 2 цієї статті визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Проте, така спрощена процедура не означає, що критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР взагалі відсутні. Її спрощеність полягає у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, натомість, необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Отже, для внесення відомостей про злочин до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи причетні до його скоєння). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України).

Зазначене узгоджується із правовою позицією, висловленою у постановах ККС ВС від 16.05.2019 р. у справі № 761/20985/18 та від 30.09.2021 р. у справі № 556/450/18, зокрема про те, що КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

При цьому, положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Особливою частиною КК України, саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення за КК України, мають бути критерієм внесення відомостей до ЄРДР.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 р.

Відповідно до п. 1 розділу 2 зазначеного Положення, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів зазначає, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про його вчинення. Внесення до ЄРДР короткого викладу обставин, які вказують на наявні в діянні ознаки складу злочину, з одного боку, підтверджує обґрунтованість початку досудового розслідування, а з іншого - захищає особу від необґрунтованого кримінального переслідування.

Відтак, за наявності у заяві чи повідомленні об`єктивних даних (а не суто гіпотетичних чи уявних), які вказують на можливий факт вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення, вони повинні бути внесені до ЄРДР.

Водночас, якщо заявник таких даних не наводить, його заява не підлягає обов`язковій реєстрації в ЄРДР. Тобто, навіть якщо заявник стверджує про наявність ознак злочину та певну його кваліфікацію, це не означає, що подія злочину мала місце та що склад кримінального правопорушення наявний, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів.

Отже, законодавець передбачив необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Колегія суддів зауважує, що саме такий підхід є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що детектив не повинен здійснювати попередню перевірку обставин, викладених у заяві про вчинення злочину, не є слушними.

Дослідивши зміст заяви ОСОБА_6 про вчинення злочину, колегією суддів встановлено, що 30.08.2023 року AT «Укргазвидобування» опублікувало на сайті Prozorro інформацію про публічну закупівлю магістралі, труб та супутніх виробів за індикатором № UA-2023-08-30-007940-а. У подальшому в межах закупівлі відбулося розкриття пропозицій, учасниками якої були ТОВ «Нафтосервіс», АТ «Інтерпайп Новомосковський трубний завод» та компанія «VOREX LLC». Після чого, Головною радою з контрактування НАК «Нафтогаз України» встановлено чисельні порушення та фальсифікацію документів при поданні АТ «Інтерпайп Новомосковський трубний завод» тендерної документації. Після такого рішення уповноважена особа АТ «Укргазвидобування» мала ухвалити відповідне рішення та перейти до кваліфікації пропозиції наступного учасника - компанії «VOREX LLC». Натомість, АТ «Укргазвидобування» незаконно скасувало публічну закупівлю в цілому, через нібито відсутність подальшої потреби у закупівлі трубної продукції. У подальшому, рішенням Комісії АМК України за скаргою компанії «VOREX LLC» було зобов`язано АТ «Укргазвидобування» скасувати рішення, оформлене протоколом № 620, про відміну закупівлі. Невиконання цього рішення перешкоджає комерційній діяльності компанії «VOREX LLC» та зачіпає її законні інтереси, оскільки воно фактично позбавляє вказану компанію права взяти участь у публічній закупівлі та бути оголошеним переможцем. Скаржник також зазначає, що засновником та єдиним акціонером АТ «Укргазвидобування» є НАК «Нафтогаз України». Більше того, Статут АТ «Укргазвидобування» передбачає обов`язковість рішень НАК «Нафтогаз України» для нього. Відтак, невиконання посадовими особами рішення Головної ради з контрактування НАК «Нафтогаз України» про відхилення пропозиції АТ «Інтерпайп Новомосковський трубний завод» в інтересах останньої складає об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. На переконання заявника, внаслідок протиправних дій посадових осіб АТ «Укргазвидобування» компанії «VOREX LLC» завдано матеріальну шкоду.

Надаючи оцінку вказаним доводам, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, викладена у заяві ОСОБА_6 інформація щодо можливого вчинення посадовими особами АТ «Укргазвидобування» кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, не містить відомостей про настання тяжких наслідків, що є кваліфікуючою ознакою вказаного кримінального правопорушення, та не свідчить про можливість віднесення його за наведених у заяві обставин до підслідності НАБУ.

Дійсно, у особи, яка подає заяву, відсутній обов`язок зазначати у ній всі фактичні обставини певного злочину, оскільки забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінальних правопорушень, зокрема доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладено саме на органи досудового розслідування та є одним із завдань кримінального провадження.

Водночас, як вже зазначалось вище, до ЄРДР вносяться відомості про конкретне кримінальне правопорушення, а не про будь-які дії, які очевидно не містять таких ознак.

У цьому контексті колегія суддів наголошує, що саме посилання у тексті заяви про вчинення злочину на конкретну статтю Особливої частини КК України, яка за критерієм кваліфікації злочину відповідає умовам предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, автоматично не визначає належність скарги до предметної підсудності вказаного суду, оскільки в цілях перевірки скарги на прийнятність слідчий суддя аналізує заяву про вчинення злочину на предмет наявності в ній саме відомостей про вчинення злочину, а не формального зазначення у ній лише певного номеру статті КК України.

Так, ст. 364 КК України передбачено кримінальну відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

При цьому, злочин за ст. 364 КК України є злочином з матеріальним складом, обов`язковою умовою якого є наявність наслідків у вигляді істотної шкоди чи тяжких наслідків. Водночас, умовами підсудності кримінального правопорушення Вищому антикорупційному суду, передбаченими ст. 216 КПК України, є вчинення кримінального правопорушення спеціальним суб`єктом та/або розмір предмета злочину, передбаченого ст. 364 КК України, який у дві тисячі і більше разів має перевищувати розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою правоохоронного органу, тобто перевищувати 5 368 000 грн.

Натомість, у заяві не зазначається про настання тяжких наслідків як для АТ «Укргазвидобування», так і для компанії «VOREX LLC», яку представляє адвокат ОСОБА_6 , що є кваліфікуючою ознакою зловживання службовим становищем у вигляді тяжких наслідків.

Таким чином, заява про вчинення злочину дійсно не містить відомостей про одержання посадовими особами АТ «Укргазвидобування» внаслідок вчинення дій, викладених у заяві, будь-якої неправомірної вигоди для себе чи іншої фізичної або юридичної особи у розмірі, який у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що утворює кваліфікуючу ознаку «тяжкі наслідки» та підлягає кваліфікації за ч. 2 ст. 364 КК України. Натомість, для визначення даного складу злочину встановлення цієї обставини є обов`язковим.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів зазначає, що у заяві ОСОБА_6 висловлюються лише загальні припущення про ймовірне вчинення протиправних дій, які ґрунтуються на безпідставному невиконанні посадовими особами АТ «Укргазвидобування» рішення НАК «Нафтогаз України» про відхилення пропозиції АТ «Інтерпайп Новомосковський трубний завод» після виявлення численних порушень та фальсифікації документів при поданні тендерної документації та протиправному скасуванні публічної закупівлі. Однак, такі припущення та незгода з діями вказаних посадових осіб не може бути підставою для початку досудового розслідування, оскільки не містять вагомих обставин, які б свідчили про дійсне вчинення злочину. Відтак, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що заявником не наведено відомостей, за якими можна визначити наявність обов`язкових елементів складу злочину за ч. 2 ст. 364 КК України, а тому безумовний обов`язок органу досудового розслідування у реєстрації такої заяви не виникає.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_6 від 08.11.2024 р. про вчинення злочину Національним антикорупційним бюро заявнику надано відповідь за № 511-296/33956 від 13.11.2024 р. про те, що заява від 08.11.2024 р. є копією його заяви від 15.10.2024 р., за результатом розгляду якої направлявся лист від 21.10.2024 р. про те, що заява про злочин та додатки до неї не містять будь-яких відомостей чи посилань, які надали б можливість стверджувати, що відміною вказаної у заяви тендерної процедури була заподіяна будь-яка істотна шкода чи тяжкі наслідки як для АТ «Укргазвидобування», так і для «VOREX LLC». Крім того, на дату розгляду заяви ОСОБА_6 відсутні відомості щодо укладання АТ «Укргазвидобування» будь-якого договору за наслідками зазначеної ним тендерної процедури за індикатором № UA-2023-08-30-007940-а. Відтак, у ході перевірки відомостей, викладених у заяві, не встановлено підстав для внесення відомостей до ЄРДР, оскільки у ній не викладено об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінальних корупційних правопорушень, підслідних НАБУ (а.с. 18-20).

Інших обставин, які б дозволяли інакше оцінити зміст та предмет заяви ОСОБА_6 про вчинення злочину, поданої ним до НАБУ, в апеляційній скарзі не наведено. Відповідно, висновок оскаржуваної ухвали про відсутність у цій заяві відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, та, як наслідок, про відсутність підстав для внесення таких відомостей до ЄРДР, є обґрунтованим.

7. Висновки суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції не встановлено порушень норм кримінального процесуального кодексу України, які могли б бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-372, 404, 407, 418, 419, 532 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Клопотання ОСОБА_6 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.11.2024 р.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.11.2024 р. - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції в частині поновлення строку може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

ОСОБА_4