У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«26» березня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції з приміщення

ДУ «Одеський слідчий ізолятор»)

захисника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоіванівка Баштанського району Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

в с т а н о в и в:

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2024 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001520 від 15.11.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, повернуто прокурору, для усунення недоліків. Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави, залишено на строк дії ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2024 року (справа №522/13284/24, 1-кп/522/3066/24) до 01 лютого 2025 року.

24.12.2024 прокурором на зазначену ухвалу суду першої інстанції подано апеляційну скаргу.

Щодо руху кримінального провадження.

Ухвалою Верховного Суду від 23 січня 2025 року задоволено подання голови Одеського апеляційного суду. Матеріали кримінального провадження (справа №522/13284/24) за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2024 року направлено до Миколаївського апеляційного суду для розгляду по суті.

27.01.2025 кримінальне провадження №0001520 надійшло до Миколаївського апеляційного суду.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 27 січня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2024 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 .

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 30 січня 2025 року задоволено клопотання прокурора та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 строком на 60 днів, тобто до 01 квітня 2025 року, без визначення розміру застави.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 07 лютого 2025 року закінчено підготовку до апеляційного розгляду та апеляційний розгляд кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 призначено на 05 березня 2025 року 13 годину.

У призначений день та час 05.03.2025, в судове засідання не з`явилися захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які здійснюють захист обвинуваченого ОСОБА_6 . У зв`язку з неявкою захисників, судове засідання відкладено на 26 березня 2025 року 13 годину.

24 березня 2025 року до Миколаївського апеляційного суду надійшло клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 . Копія клопотання прокурором 18.03.2025 вручена обвинуваченому ОСОБА_6 , та 17.03.2025 відправлена поштою захисникам ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та 24.03.2025 доставлена до Електронних кабінетів захисників.

26.03.2025 на 13:00 год захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судове засідання до Миколаївського апеляційного суду повторно не з`явилися без поважних причин.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 26 березня 2025 року задоволено клопотання прокурора та доручено Південному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги призначити адвоката для захисту прав обвинуваченого ОСОБА_6 на окрему процесуальну дію, а саме, під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 .

На виконання зазначеної ухвали апеляційного суду, Південним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги надано доручення адвокату ОСОБА_7 про надання безоплатної вторинної правничої допомоги обвинуваченому ОСОБА_6 під час розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Короткий зміст клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

У клопотання прокурор зазначив, що на момент подання клопотання закінчується строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , а тому прокурором ініційовано питання про продовження строку тримання під вартою.

Прокурор зазначив, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

У клопотанні зазначено, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави суду вважати, що:

- обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, оскільки він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. Тому, перебуваючи на волі останній, буде мати можливість переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Обвинувачений неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, проживає у м. Одеса без реєстрації та договору оренди житла, що свідчить про відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, які можуть утримати останнього за місцем свого проживання (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні. Враховуючи, що обвинувачення ОСОБА_6 у значній мірі підтверджується показаннями свідка, анкетні данні яких відомі обвинуваченому, тому з урахуванням процедури, яка передбачена КПК України щодо отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. За таких обставин ризик впливу на свідків існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. У результаті обізнаності ОСОБА_6 про осіб, які давали свідчення у кримінальному провадженні, зокрема, які є сусідами останнього та мешканцями будинку, де вчинено злочин, обвинувачений може шляхом погроз, підкупу, вмовляння або іншим чином впливати на свідків, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Окрім того, сусіди надали показання, що ОСОБА_6 є агресивним співмешканцем та раніше неодноразово застосовував насильство до інших сусідів, зокрема, в останній раз даний факт мав місце ввечері того ж дня перед спричиненням смерті потерпілої (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, обставини за яких вчинено злочин, та схильність обвинуваченого до насильства, вказують на відношення останнього до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, враховуючи це можна стверджувати про наявність ризику того, що обвинувачений може вчинити нове аналогічне кримінальне правопорушення, перебуваючи в суспільстві (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

На переконання прокурора, продовження існування зазначених ризиків виправдовують подальше утримання обвинуваченого під вартою. Інші, більш м`які запобіжні заходи, не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_5 підтримав подане клопотання, просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 днів без визначення розміру застави.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Розглянувши подане клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення учасників судового провадження, колегія суддів дійшла таких висновків.

Положення закону, якими керувався суд апеляційної інстанції.

Згідно п.3 ч.1 ст. 401 КПК України, після відкриття апеляційного провадження за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд вирішує клопотання, в тому числі щодо обрання, зміни або скасування запобіжного заходу.

Частина 1 ст. 331 КПК України встановлює, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу, згідно положень ч. 2 ст. 331 КПК України, відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу («Запобіжні заходи, затримання особи»).

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Окрім того, п.2 ч.4 ст. 183 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, колегія суддів враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за вчинення якого, в разі доведеності його вини, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років.

Що стосується наявності ризиків, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, колегія суддів погоджується з доводами прокурора, зазначеними у клопотанні, що перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Окрім того, колегія суддів враховує наявні у кримінальному провадженні відомості про особу обвинуваченого, який проживає в м. Одесі без реєстрації та договору оренди житла, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, які б його утримували за місцем мешкання.

Також колегія суддів враховує обізнаність обвинуваченого про осіб, які надавали свідчення у даному кримінальному провадженні та є його сусідами.

За таких обставин, є достатні підстави вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані обставини свідчать про недостатність застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначених ст. 177 КПК України, на що обґрунтовано посилається прокурор у клопотанні.

Продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти вищевказаним ризикам. Вік та стан здоров`я не перешкоджають утриманню ОСОБА_6 в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Колегія суддів дійшла висновку, що продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави щодо обвинуваченого ОСОБА_6 відповідає вимогам п.2 ч.4 ст. 183 КПК України, та спрямоване на забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, попередження встановлених ризиків.

З огляду на викладене, враховуючи, що апеляційний розгляд у кримінальному провадженні не закінчений, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 401, 405, 424, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 строком на 60 днів, тобто до 30 травня 2025 року, без визначення розміру застави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_10