Справа № 303/7256/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

20.02.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Мукачівського міськрайонного суду від 21 серпня 2023 року, у справі за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Вироком Мукачівського міськрайонного суду від 21 серпня 2023 року, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Відповідно до ст. 75 КК України, ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначив у 3 (три) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

17 березня 2023 року ОСОБА_6 , будучи військовозобов`язаним прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з оголошенням Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 загальної мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України. Цього ж дня, 17 березня 2023 року, ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , будучи належним чином у встановленому законом порядку повідомленим працівниками вищевказаного центру про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації оголошеної Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022, останній, пройшовши медичний огляд, за результатами якого комісією ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 був визнаний придатним до військової служби, з метою ухилення від призову на військову службу за мобілізацією, без поважних причин, не маючи законних підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII, діючи умисно, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України від 25 березня 1992 року № 2232-XII, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022 особисто письмово шляхом власноручного написання заяви відмовився від проходження військової служби під час мобілізації і таким чином ухилився від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період.

Не погоджуючись з рішенням суду прокурор подав апеляційну скаргу, у якій вказує на незаконність вироку суду та просить його скасувати. Зазначає, що судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання не в повній мірі враховано ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, і тому місцевий суд безпідставно застосував норми ст. 75 КК України. При призначенні обвинуваченому покарання судом не взято до уваги те, що звільнення осіб військовозобов?язаних від кримінальної відповідальності з випробуванням формуватиме несприйняття громадськістю суспільної небезпеки вказаної категорії кримінального правопорушення, і, як наслідок масовому вчиненню цієї категорії правопорушень. Просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким обвинуваченому ОСОБА_9 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

До початку розгляду кримінального провадження по суті, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав до апеляційного суду клопотання про звільнення його підзахисного від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки.

У вказаному клопотанні захисник вказує, що 17.05.2024 року, до набрання вироком законної сили, обвинувачений ОСОБА_6 з метою виправити наслідки вчиненого ним злочину, добровільно мобілізувався до лав Збройних Сил України і проходив військову службу. Адвокат зазначає, що ОСОБА_6 з 17.05.2024 року по 12.08.2024 року перебував на військовій службі у військовій частині Міністерства оборони України № НОМЕР_1 , код НОМЕР_2 та згодом у військовій частині Міністерства оборони України №А44574, код НОМЕР_3 , брав участь у бойових діях на Покровському напрямку. 12.08.2024 року Наказом №227 командира військової частини НОМЕР_4 підполковника ОСОБА_10 солдата ОСОБА_6 було звільнено з військової служби у запас відповідно до підпункту «г» п. 2 ч. 4 та п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» через сімейні обставини, а саме: перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років. Даним наказом ОСОБА_6 виключено зі списків особового складу військової частини та направлено на зарахування, на облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після чого, 12.08.2024 року ОСОБА_6 отримав припис №251 командира військової частини НОМЕР_4 прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 . 27.08.2024 року ОСОБА_6 було покладено на облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 за категорією «не військовозобов?язаний». Звертає увагу на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у нетяжкому злочині, має позитивну характеристику, вперше притягується до кримінальної відповідальності, визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому та сприяв розкриттю злочину. Адвокат констатує, що ОСОБА_6 критично оцінив свою протиправну поведінку, засудив її і вчинив конкретні дії для виправлення обставин, своїми діями змінив умови своєї життєдіяльності, які суттєво вплинули на нього і свідчать про те, що він не вчинятиме кримінально караних діянь надалі, а вчинене ним діяння, втратило суспільну небезпечність, оскільки він перестав бути суспільно небезпечним. Вказує, що відповідно до відомостей стосовно ОСОБА_6 , які містяться у його військово-обліковому документі «Резерв+» він відноситься до категорії «не військовозобов?язаний», що може вказувати на велику ймовірність того, що ОСОБА_6 не вчинить кримінально-караного діяння такого виду в майбутньому. Просить задоволити дане клопотання (а. с. 71-79).

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, про основні доводи апеляційної скарги та клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, думку прокурора ОСОБА_5 , який частково підтримав апеляційну скаргу та підтримав клопотання захисника, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які просили задоволити клопотання, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Частина 1 статті 285 КК України передбачає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Інститут звільнення від кримінальної відповідальності дозволяє не застосовувати жодну із форм реалізації кримінальної відповідальності до особи (осуд, покарання чи судимість).

Звільнення від кримінальної відповідальності згідно ст. 48 КК України це право, а не обов`язок суду, а застосування цієї норми є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку, що виправлення особи яка вчинила злочин, є можливим без фактичного застосування до неї заходів кримінально-правової репресії.

Відповідно до положень ст. 48 КК України, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Зі змісту вказаної норми Закону слідує, що необхідною підставою звільнення від кримінальної відповідальності є встановлення того, що протягом певного часу обстановка, яка оточувала особу на момент вчинення злочину, змінилась таким чином, що позитивно впливає на неї і робить маловірогідним вчинення даною особою нового тотожного або однорідного злочину.

При цьому, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки, за якої особа перестала бути суспільно небезпечною, суд повинен навести у судовому рішенні дані, які би свідчили про таку зміну обстановки та втрату суспільної небезпечності особою. Висновок про те, що особа перестала бути суспільно небезпечною, суд повинен зробити на підставі комплексного вивчення обстановки життєдіяльності суб`єкта та її впливу на його поведінку.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», судам необхідно розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто у об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності. Для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_6 з 17.05.2024 року по 12.08.2024 року перебував на військовій службі у військовій частині Міністерства оборони України № НОМЕР_1 , код НОМЕР_2 та згодом у військовій частині Міністерства оборони України №А44574, код НОМЕР_3 , брав участь у бойових діях на Покровському напрямку. Встановлено, що 12.08.2024 року Наказом №227 командира військової частини НОМЕР_4 підполковника ОСОБА_10 солдата ОСОБА_6 було звільнено з військової служби у запас відповідно до підпункту «г» п. 2 ч. 4 та п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» через сімейні обставини, а саме: перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років. Даним наказом ОСОБА_6 виключено зі списків особового складу військової частини та направлено на зарахування, на облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після чого, 12.08.2024 року ОСОБА_6 отримав припис №251 командира військової частини НОМЕР_4 прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 . 27.08.2024 року ОСОБА_6 було покладено на облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 за категорією «не військовозобов?язаний».

Вказане підтверджується: довідкою з військової частини Міністерства оборони України НОМЕР_1 від 06.06.2024 №1838; довідкою з військової частини Міністерства оборони України НОМЕР_4 від 12.07.2024 №1738; копією сертифікату про закінчення курсу базової загальновійськової підготовки від 22.06.2024; копією витягу наказу №227 від 12.08.2024 командира військової частини НОМЕР_4 підполковника ОСОБА_11 ; копією роздруківки військово-облікового документу «Резерв+» від 27.08.2024, дійсним на строк до 27.08.2025.

З копії роздруківки військово-облікового документу «Резерв+» слідує, що від 27.08.2024 ОСОБА_6 є невійськовозобов`язаний, на строк до 27.08.2025.

З огляду на вищенаведене, з врахуванням тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався і позитивної характеристики, визнання ним вини та щирого каяття, його посткримінальної поведінки, колегія суддів приходить до висновку, що після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України - ухилення від призову за мобілізацією на особливий період, та на момент апеляційного розгляду справи, змінилася обстановка, так як ОСОБА_6 було звільнено з військової служби у запас відповідно до підпункту «г» п. 2 ч. 4 та п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» через сімейні обставини, а саме: перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років.

Вказані обставини, на переконання апеляційного суду, свідчать про те, що обстановка, яка оточувала обвинуваченого на момент вчинення кримінального правопорушення, змінилася таким чином, що позитивно впливає на нього і робить маловірогідним вчинення ним нового тотожного або однорідного кримінального правопорушення. У результаті таких змін в житті обвинуваченого ОСОБА_6 істотно змінилась морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим, на думку суду, втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Згідно вимог ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частинами 1, 4 ст. 286 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що наявні усі необхідні підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, на підставі ст. 48 КК України, відтак, вирок суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_8 , задовільнити частково.

Вирок Мукачівського міськрайонного суду від 21 серпня 2023 року, у справі за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, скасувати.

Клопотання адвоката ОСОБА_7 про ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ст. 336 КК України, на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки.

Кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку з його звільненням від кримінальної відповідальності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді: