СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-о/759/2/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами,

В С Т А Н О В И В:

12.03.2025 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшла заява засудженого ОСОБА_2 від 16.02.2025 року про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами, в обґрунтування якої останнім зазначено, що обвинувачення стосовно нього ґрунтується на припущеннях, а докази, які покладено судом в основу обвинувального вироку щодо нього, були штучно створені, підроблені та є неналежними. Також ОСОБА_2 зауважує на порушенні його права на захист у кримінальному провадженні та вказує на неправильне застосування ст. 15 КК України, оскільки замах на кримінальне правопорушення можливий лише з прямим умислом, разом з тим з матеріалів провадження вбачається відсутність у нього мотиву на вчинення інкримінованих йому дій, надані потерпілою ОСОБА_3 та свідками у справі покази є неправдивими та суперечливими.

Розглянувши заяву засудженого, суддя вважає, що заява засудженого ОСОБА_2 підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 31 травня 2022 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років.

Київський апеляційний суд ухвалою від 06 лютого 2024 року вирок Святошинського районного суду м. Києва від 31 травня 2022 року залишив без зміни.

Постановою Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 03 грудня 2024 року вирок Святошинського районного суду м. Києва від 31 травня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року щодо ОСОБА_2 залишено без зміни, а касаційні скарги засудженого та захисника - без задоволення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2,3 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути. Виключними обставинами визнаються: встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом; встановлення вини судді у вчиненні кримінального правопорушення або зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

Системне тлумачення положень ст. 459, пунктів 4, 5 ч.2 ст. 462, ст. 91 КПК України вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені певні обставини.

Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, на чому неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема у п.42, п.43 справи «Желтяков проти України», який вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень, тобто жодна сторона не може вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто для нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлені обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Процедура перегляду судових рішень за нововиявленими та виключними обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах.

У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у ч. 2 та ч.3 ст. 459 КПК України обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені або виключні, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.

За змістом п.п.3, 4, 5 ч.2 ст.462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами обов`язково зазначаються: судове рішення, про перегляд якого за нововиявленими або виключними обставинами подається заява; обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; а також обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.

Водночас, засудженим ОСОБА_2 вказані вимоги закону не виконані. Так, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами не містить посилання на судове рішення, про перегляд якого за нововиявленими або виключними обставинами подається заява; на обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, а також у заяві не зазначено обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин, вичерпний перелік яких наведено ч. 2 ст. 459 КПК України.

Доводи викладені в заяві зводяться виключно до переоцінки доказів та незгоди засудженого із прийнятим судовим рішенням та на переконання суду не відносяться до нововиявлених або виключних обставин, окрім того, всі обставини на які посилається засуджений були предметом розгляду суду першої, апеляційної та касаційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила частини третьої статті 429 цього Кодексу. Копія ухвали невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами й усіма доданими до неї матеріалами.

Водночас вимоги ч. 1 ст. 429 КПК передбачають можливість залишення заяви без руху.

Враховуючи вищезазначене, заяву засудженого ОСОБА_2 про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами слід залишити без руху та надати йому строк для усунення вказаних недоліків заяви і приведення її у відповідність положень ст. 462 КПК.

Керуючись ст. 369, 372, 429, 459, 462, 464 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву засудженого ОСОБА_2 про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами - залишити без руху.

Надати ОСОБА_2 строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали суду.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що у разі неусунення недоліків заяви у встановлений судом строк, його заява про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами буде йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1