ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/739/25 Справа № 199/1590/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 грудня 2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 грудня 2024 року було задоволено клопотання прокурора та обрано обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 14 лютого 2025 року включно.

Визначено ОСОБА_8 заставу в розмірі 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень проти власності, які відносяться до категорії тяжких злочинів, за один з яких передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі строком від семи до десяти років.

При цьому, ОСОБА_8 є військовослужбовцем, проходив військову службу в ВЧ НОМЕР_1 , притягався до кримінальної відповідальності за ч.5 ст. 407 КК України, кримінальне провадження закрито ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 25.11.2024 року (справа 650/5797/24) на підставі ч.5 ст. 401 КК України, на теперішній час продовжує військову службу в ВЧ НОМЕР_2 НГУ, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має.

Суд прийшов до висновку, що факт попереднього ухилення від суду та тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, вказують на ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, усвідомлюючи можливість отримання покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк.

Також, суд прийшов до висновку про доведеність ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_8 , обвинувачується у вчиненні двох умисних кримінальних правопорушень проти власності протягом короткого проміжку часу, не має сталих соціальних зв`язків, раніше притягався до кримінальної відповідальності, за яким провадження було закрите з нереабілітуючих підстав.

Ризик передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, прокурором не доведений.

З метою забезпечення дієвості кримінального провадження, суд прийшов до висновку про доцільність застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просив ухвалу суду скасувати.

Вважає, що оскаржувана ухвала в частині обрання запобіжного заходу тримання під вартою є незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

На думку апелянта, прокурором не доведено наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Вказує, що суд першої інстанції не врахував дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання у м.Дніпрі, за місцем проходження служби зауважень не має, раніше не судимий.

Зазначив, що матеріальна шкода за епізодом передбаченим ч. 4 ст. 185 КК України складає 329,69 гривень, що на даний момент не тягне за собою кримінальну відповідальність, а за епізодом ч. 4 ст. 186 КК України 584,23 гривень, при цьому ОСОБА_8 не допустив у своїх діях жодного впливу на сторонніх осіб.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги сторони захисту, наполягали на її задоволенні.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, просив ухвалу суду залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частиною 3 статтею 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000057 щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України.

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції 16.12.2024 року було заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Розглядаючи вказане питання, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 315 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного розгляду ухвали суду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, судом правильно встановлена наявність ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_8 перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень проти власності, які відносяться до категорії тяжких злочинів, за один з яких передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі строком від семи до десяти років.

Крім того, ОСОБА_8 є військовослужбовцем, проходив військову службу в ВЧ НОМЕР_1 , притягався до кримінальної відповідальності за ч.5 ст. 407 КК України, кримінальне провадження закрито ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 25.11.2024 року (справа 650/5797/24) на підставі ч.5 ст. 401 КК України, на теперішній час продовжує військову службу в ВЧ НОМЕР_2 НГУ, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має.

З виписки з медичної картки № 4626/2024 вбачається, що ОСОБА_8 перебував на стаціонарному лікуванні з 08.04.2024 року до 16.04.2024 року з приводу психічних розладів та розладів поведінки внаслідок вживання алкоголю, психічний розлад переважно галюцинаторний.

Починаючи з 16.05.2024 року обвинувачений в судові засідання не з`являвся. Згідно рапортів працівників поліції на виконання ухвал суду про привід обвинуваченого було встановлено, що ОСОБА_8 за місцем проживання відсутній, точна адреса місця перебування не відома, у зв`язку з чим ухвалою суду від 09.07.2024 року його було оголошено у розшук. Таким чином, в період з 16.05.2024 року до 13.12.2024 року ОСОБА_8 ухилявся від суду. Також, у вказаний період обвинувачений не мав постійного місця проживання та офіційного працевлаштування.

Крім того, під час судового розгляду прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у вчиненні двох умисних кримінальних правопорушень проти власності протягом короткого проміжку часу, не має сталих соціальних зв`язків, раніше притягався до кримінальної відповідальності, за яким провадження було закрите з нереабілітуючих підстав.

Окрім того, до ризиків належить наявність введеного в Україні воєнного стану, оскільки вказана обставина суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені в ухвалі суду та підтверджуються наданими судом першої інстанції матеріалами, відповідно до яких, заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.

Окрім того, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, суд апеляційної інстанції виходить з того, що: - особисте зобов`язання не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, та встановлені ризики; - заяв про взяття на поруки обвинуваченого не надходило; - домашній арешт, з огляду на інкриміновані обвинуваченому кримінальні правопорушення, не є дійовим запобіжним заходом щодо обвинуваченого, оскільки вказаний запобіжний захід не буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії його належної процесуальної поведінки.

Твердження захисника, що прокурором не було надано жодних доказів на підтвердження наведених ним ризиків, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 відповідає вимогам ч.1 ст.184 КПК України, оскільки в ньому, в тому числі, зазначені обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також щодо неможливості застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Крім того, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам КПК України, оскільки містить всі необхідні відомості, передбачені ч. 1 ст. 196 КПК України, в тому числі, встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та, з урахуванням обставин висунутого обвинувачення, зазначено щодо неможливості застосування альтернативних запобіжних заходів.

Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи рішення про обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Будь-яких порушень КПК України при постановленні ухвали, що оскаржується, судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4