Справа № 215/7220/21
У Х В А Л А

Іменем України

07 січня 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого, судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

Учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в м.Кривому Розі подання Тернівського районного відділу м.Кривий Ріг філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про приведення вироку суду до вимог законодавства щодо засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.06.2023 р. ОСОБА_4 був засуджений за ст.ст.185 ч.2, 190 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, зі звільненням від покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

16.09.2024 р. Тернівський районний відділ м.Кривий Ріг філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області (далі Відділ) звернувся до суду з поданням про приведення вироку суду до вимог законодавства в зв`язку з тим, що кримінальна караність діянь усунена Законом України № 3886-ІХ.

Представник Відділу ОСОБА_5 та засуджений ОСОБА_4 подали до суду заяву про підтримку подання та розгляд справи в свою відсутність.

Прокурор вважав необхідним відмовити в задоволенні подання, оскільки розмір збитків завданих кримінально караними діяннями ОСОБА_4 перевищують розмір двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян на час вчинення кримінальних правопорушень.

Вислухавши прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадженняи, суд приходить до наступного.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно ч.2-3 ст.74 КК України - Особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів".

Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Вказане положення узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

З аналізу вказаних норм, суд робить висновок, що Законом № 3886-ІХ, усунена кримінальна караність діянь розмір збитків по яким не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

В даному випадку застосовується норма ч.2 ст.74 КК України якою передбачено виключно звільнення від призначеного судом покарання в цілому за діяння, караність яких законом усунена.

Норми ч.3 ст.74 КК України які передбачають пом`якшення покарання в даному випадку не застосовуються, оскільки вказана норма застосовується виключно при прийнятті нового закону, яким пом`якшується санкція кримінального закону, який передбачає відповідальність за вчинення кримінального правопорушення.

Згідно вироку Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.06.2023 р. ОСОБА_4 був засуджений за ст.185 ч.2, 190 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Як встановлено судовим розглядом ОСОБА_4 15.08.2021 р. вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) завдавши збитків на 4292,40 грн.

Крім того 17.08.2021 р. ОСОБА_4 винив крадежку чудого майна на суму 2466,67 грн.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1385 грн.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 за вироком суду завдав матеріальну шкоду потерпілим на суми бульші двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння кримінальних правопорушень (2270 грн.), тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ є кримінально-караним діяннями і на теперішній час - суд приходить до висновку про відмову в задоволенні подання.

На підставі ст. ст. 4, 5, ч. 2,3 ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні подання Тернівського районного відділу м.Кривий Ріг філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про приведення вироку суду до вимог законодавства щодо засудженого ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду засудженим та прокурором протягом 7 днів, шляхом подачі апеляційної скарги через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу.

СУДДЯ: