Справа № 442/1535/25
Провадження № 1-кп/442/189/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000160 від 20.02.2025 на підставі угоди про визнання винуватості про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ластівки, Турківського району, Львівської області, укранця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не депутат, не адвокат, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 02.11.2024, у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел на здійснення незаконної порубки дерев у лісі на території Прикарпатського лісництва Турківського ДЛГП ЛГП «Галсільліс», Східницької об?єднаної територіальної громади, Дрогобицького району, Львівської області.

3 метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 02.11.2024, попросив своїх знайомих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за грошову винагороду допомогти йому у здійсненні рубки лісу на території Прикарпатського лісництва Турківського ДЛГП ЛП «Галсільліс», Східницької об?єднаної територіальної громади, Дрогобицького району, Львівської області, яких запевнив що має усі дозвільні документи для проведення рубки, також попросив ОСОБА_6 взяти двох належних йому коней для трелювання (стягування) деревини до місця Ії складування, та заздалегідь заготовив для проведення незаконної порубки дві належні йому бензопили «STIHL MS260» та «STIHL MS180». Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 , всупереч вимогам ст. 69 Лісового кодексу України, п. 2 «Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 року №761, Правил рубок головного користування в лісах України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1995 №559, без спеціального дозволу на використання лісових ресурсів, тобто без лісорубного або лісового квитка, у період з 02.11.2024 до 15 год 40 хв 05.11.2024, перебуваючи із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 у лісі у обході №4 кварталі 28 виділі 20 Прикарпатського лісництва Турківського ДОГІ ЛП «Галсільліс», Східницької об?єднаної територіальної громади, Дрогобицького району, Львівської області у радіусі геокоординат 49.1964255, 23.2115817, з корисливих мотивів, з метою вчинення незаконної порубки лісу, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, та те, що він не має спеціального дозволу на використання лісових ресурсів, тобто лісорубного або лісового квитка, використовуючи заздалегідь заготовлені належні йому ланцюгові бензопили «STIHL MS260» та «STIHL MS180», шляхом повного відокремлення стовбура від кореня, умисно незаконно зрізав 21 сироростуче дерево породи ялиця, з діаметрами у корі біля шийки кореня 41, 44, 51,51, 52, 54, 55, 59, 62, 61, 67, 68, 72, 74, 76, 77, 81, 82, 84, 88, 89 та 105 сатиметрів. В цей же час, ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , не будучи обізнаними у злочинних діях ОСОБА_3 , добросовісно помиляючись, вважаючи, що діють законно, допомагали ОСОБА_3 відділяти гілля та верхівки від стовбурів незаконно зрубаних ним дерев та трелювали (стягувати) почищені стовбури дерев до місця їх складування у вищевказаному лісовому масиві, в результаті чого, ОСОБА_3 заподіяв шкоду державі в сумі 669 039, 35 гривень, яка відповідно до п. 2 примітки до ст. 246 КК України є тяжким наслідком.

Таким чином, ОСОБА_3 здійснив незаконну порубку дерев у лісах, що спричинили тяжні наслідки, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбаченене ч.4 ст.246 КК України.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

24 лютого 2025 року між підозрюваним ОСОБА_3 , з участю захисника ОСОБА_5 , та прокурором Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.4 ст.246 КК України, який у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, у виді 5 років позбавлення волі зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з іспитовим строком та покладенням обовязків, передбачених ст.76 КК України.

Процесуальна позиція обвинуваченого. Думка учасників судового провадження щодо затвердження угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні вказаної угоди. Цивільний позов визнав.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання. Заявлений цивільний позов просить задоволити, стягнути з обвинуваченого невідшкодовану завдану шкоду згідно умов та у спосіб, визначений угодою про визнання винуватості.

Мотиви, з яких суд виходить при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК та КК України і положення закону, якими керується.

Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

При цьому, як передбачено п.1 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди (ст.469 КПК України).

Суд, на виконання вимог ст.474 КПК України, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг під час кримінального провадження не подавалося.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні вказаної угоди.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій ОСОБА_3 обвинуваченого за ч.4 ст.246 КК України є правильною. Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_3 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Висновок щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості.

Обставинами, що пом`якшують покарання є: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також добровільне відшкодування завданого збитку в сумі 255000 грн.

Крім цього, суд бере до уваги й те, що на утримання обвинуваченого є троє неповнолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення ч.4 ст.246 КК України та затвердження угоди про визнання винуватості.

Мотиви призначення покарання.

Суд вважає, що погоджений сторонами вид та розмір покарання відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 50,65 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, які згідно ст.12 КК України є тяжким злочином.

Сторони погоджують, що ОСОБА_3 має понести покарання за ч.4 ст.246 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 років зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Заходи забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до пункту 3 частини 1 статті 118 КПК України до процесуальних витрат у кримінальному провадженні віднесені, зокрема, витрати, пов`язані із залученням експертів.

За змістом статті 15 Закону України «Про судову експертизу», частини 2 статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно з довідки про витрати на проведення трасологічної експертизи від 04.02.2025 №СЕ-19/114-25/1204-ТР витрати становлять 15918 грн.

Згідно з довідкою про витрати на проведення трасологічної експертизи №CE-19/114-24/27294-ТР від 30.12.2024 витрати на проведення експетризи становлять 11938,50 грн.

Витрати, пов?язані із проведенням судової трасологічної експертизи №СЕ-19/114-24/27293-ТР від 30.12.2024 становлять 11938,50 грн, що стверджується долученою до матеріалів кримінального провадження довідкою.

Витрати, пов?язані із проведенням судової трасологічної експертизи №CE-19/114-24/27292-ТР від 30.12.2024 становлять 11938,50 грн, що стверджується долученою до матеріалів кримінального провадження довідкою.

Витрати, пов?язані із проведенням судової трасологічної експертизи №CE-19/114-24/27287-ТР від 30.12.2024 становлять 11938,50 гривень, що стверджується долученою до матеріалів кримінального провадження довідкою.

Витрати, пов?язані із проведенням судової інженерно - екологічної експертизи №CE-19/109-24/16823-ФХЕД від 03.12.2024 становлять 3183,60 гривень, що стверджується долученою до матеріалів кримінального провадження довідкою.

За таких обставин суд, ухвалюючи вирок у кримінальному провадженні, вирішує стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати за проведені вищевказані експертизи.

Цивільний позов.

Згідно з положеннями ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Так, за приписами статей 23-24 Закону України «Про прокуратуру», право подання позовної заяви у порядку цивільного судочинства надається, з-поміж іншого, керівникам оружних прокуратур. Прокурор здійснює представництво у суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Аналіз норм ЦК України щодо відшкодування шкоди з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі № 3-51гс14.

Дрогобицькою окружною прокуратурою Львівської області подано до суду цивільний позов до обвинуваченого, в якому з урахуванням зменшення розміру позовних вимог, просить стягнути з ОСОБА_3 завдану державі внаслідок кримінального правопорушення шкоду в сумі 414039,35 грн.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що неправомірними діями обвинуваченого завдано шкоду державі, яка згідно розрахунку Державної екологічної інспекції у Львівській області, проведеного у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року №665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» розмір шкоди, заподіяної незаконною рубкою 21 дерева породи ялиця в кварталі 28 виділі 20 Прикарпатського лісництва Турківського ДЛГП ЛГП «Галсільліс» становить 669039,03 гривень.

Обвинувачений завдану шкоду відшкодував частково, а тому просить стягнути шкоду в сумі 414039,35 грн.

В судовому засіданні цивільний позивач прокурор ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задоволити.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи в частині вказаного вище цивільного позову, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, приходить до наступного висновку.

Право на звернення до суду за захистом передбачене також статтею 4 ЦПК України, частиною 2 котрої визначено, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до ст.66 Конституції України, кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Стаття 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до приписів статей 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди втілено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч.1 ст.5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Відповідно до вимог ч.3 ст.29, ч.1 ст.69? Бюджетного кодексу України, грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, сплачуються у визначеному вказаними нормами співвідношенні на рахунки спеціальних фондів Державного, обласних та місцевих бюджетів в розмірах 30, 20 та 50 відсотків відповідно.

Зазначена норма означає, що завдані природним ресурсам збитки сплачуються на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради в користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вищевказаному співвідношенні.

Так, відповідно до наказу Міністерства фінансів України віл 14.01.2011 №11 «Про бюджетну класифікацію» затверджена класифікація доходів бюджету, зокрема, код класифікації доходів бюджету для грошових стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності - 24062100.

Як вбачається з представної суду угоди про визнання винуватості, сторонами погоджено порядок та строк виконання цивільного позову, зокрема погоджено розтермінування такого строком на 6 місяців.

З речовими доказами слід поступити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 469, 475, КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24 лютого 2025 року, укладену між прокурором Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 та між підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000160 від 20.02.2025.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.246 КК України, й призначити йому покаранняу виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно з п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично (щоквартально) з`являтися у вказані органи для реєстрації.

Цивільний позов Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області до ОСОБА_3 про відшкодування завданої шкоди задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , на користь Східницької селищної ради (р/р №UA0013929, код ЄДРПОУ отримувача 38008294, банк одержувач ГУК Львів/Східницька тг/24062100, Казначейство України (ел.адм.подат.), код класифікації бюджету 24062100) шкоду, завдану державі внаслідок вчинення кримінального правопорушення в сумі 414039,35 (чотириста чотирнадцять тисяч тридцять дев`ять гривень 35 коп.)

Розстрочити виконання вироку суду в частині стягнення з ОСОБА_3 заподіяної ним кримінвльним правопорушенням державі шкоди в сумі414039,35 грн, відповідно до умов, визначених угодою про визнання винувасті, укладеною між прокурором та обвинуваченим 24.02.2025:

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави в особі Східницької селищної ради 414039,35 грн. завданої шкоди впродовж 6 місяців з дня набрання вироком законної сили.

Зобов`язати ОСОБА_3 надавати в Дрогобицьку окружну прокуратуру Львівської області належно завірені копії та оригінали квитанцій про відшкодування шкоди впродовж вказаного вище періоду.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Державного бюджету Українивитрати на проведення трасологічної експертизи від 04.02.2025 №СЕ-19/114-25/1204-ТР в сумі 15918 (п`ятнадцять тисяч девятсот вісімнадцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Державного бюджету Українивитрати на проведення трасологічної експертизи №CE-19/114-24/27294-ТР від 30.12.2024 в сумі 11938,50 (одинадцять тисяч дев`ятсот тридцять вісім гривень 50 коп).

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Державного бюджету Українивитрати на проведення судової трасологічної експертизи №СЕ-19/114-24/27293-ТР від 30.12.2024 в сумі 11938,50 (одинадцять тисяч дев`ятсот тридцять вісім гривень 50 коп.)

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Державного бюджету Українивитрати на проведення трасологічної експертизи №CE-19/114-24/27292-ТР від 30.12.2024 в сумі 11938,50 (одинадцять тисяч дев`ятсот тридцять вісім гривень 50 коп.)

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Державного бюджету Українивитрати на проведення трасологічної експертизи №CE-19/114-24/27287-ТР від 30.12.2024 в сумі 11938,50 (одинадцять тисяч дев`ятсот тридцять вісім гривень 50 коп.)

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Державного бюджету Українивитрати на проведення інженерно - екологічної експертизи №CE-19/109-24/16823-ФХЕД від 03.12.2024 в сумі 3183,60 (три тисячі сто вісімдесят три гривні 60 коп.)

Арешт, накладений ухвалою слідчої судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.11.2024 у справі №442/9245/24, провадження №1-кс/442/1710/2024 скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчої судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08.11.2024 у справі №442/9245/24, провадження №1-кс/442/1738/2024 скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчої судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09.01.2025 у справі №442/9245/24, провадження №1-кс/442/32/2024, накладений на будинок АДРЕСА_1 скасувати.

Речові докази:

-флеш носій з маркуванням «STICKDRIVE», який опечатано в спец. Пакет №CRI1098218, мобільний телефон марки «REDMI» з ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 з сім картою мобільного оператора «VODAFONE» НОМЕР_4 бензопилу «STІHL MS260», бензопилу STІHL MS180» - повернути ОСОБА_3 ,

-транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN» моделі «TOURAN» ВС4290 ОН, з VIN-кодом НОМЕР_5 повернути БО МБФ «Братерство і Єдність».

-шість зрізів, з них 3 зрізи з пнів та три зрізи з стовбурів дерев, та11 зрізів з пнів та 11 зрізів з стовбурів (колод) дерев - знищити,

-шість стовбурів дерев породи ялиця довжиною від 410 см до 619 см. та 43 колоди дерев довжиною від 4,1 м до 19,4 м.- конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1