Справа № 487/699/25
Провадження № 1-кс/487/1229/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань

ВСТАНОВИВ:

31.01.2025 до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла вказана вище скарга командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_2 , в якій він просить зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві внести відомості до ЄРДР, зазначені в заяві (повідомленні) за вих. № 2340 від 12.07.2024 про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, вчинене ОСОБА_3 .

Крім того у скарзі командир ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_2 просить поновити процесуальні строки на подання даної скарги.

Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя доходить до такого висновку.

Частиною 1 ст. 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченого цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відтак з системного аналізу положень норм ч. 1 ст. 214, ч. 1 ст. 304 КПК України вбачається, що бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР є предметом оскарження в порядку ст. 303 КПК України та полягає у невнесенні відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 5 роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених у листі № 1640/0/4-12 від 09 листопада 2012 року «Про деякі питання оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» (далі Лист) при оскарженні бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що настає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії.

Таким чином, виходячи з правил обрахування процесуальних строків, передбачених ч. 2 ст.115 КПК України, бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні ним процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у строк, визначений годинами, є вчиненою з моменту спливу даного процесуального строку, в даному випадку з моменту закінчення останньої хвилини останньої години 24-годинного строку після отримання відповідної заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів скарги 12.07.2024 за вих. № 2340 командир ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_4 звернувся до ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві із повідомленням про вчинення військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Із зазначених у скарзі відомостей вказане вище повідомлення було доставлено до ТУ ДБР у м. Миколаєві 10.08.2024.

У той же час до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві щодо невнесення відомостей до ЄРДР командир ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_2 звернувся 31.01.2025, майже через пів року після звернення із повідомленням про вчинення кримінального правопорушення до ТУ ДБР у м. Миколаєві. Відтак скаргу подано із пропуском процесуального строку на оскарження, встановленого ч. 1 ст. 304 КПК України, а саме після спливу 10 днів після вчинення бездіяльності.

На обґрунтування поважності пропуску процесуального строку, визначеного ч. 1 ст. 304 КПК України, скаржник посилається на те, що ВЧ НОМЕР_1 виконувала та продовжує виконувати бойові завдання з відсічі збройної агресії з боку РФ, у тому числі, у різних областях України, у зв`язку з чим підрозділи вказаної ВЧ постійно змінюють фактичне місцезнаходження, що ускладнює облік ВЧ поданих повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та моніторинг стану їх розгляду.

Однак слідчий суддя вважає, що такі твердження заявника не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку на оскарження бездіяльності уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, оскільки строки, передбачені ч. 1 ст. 304 КПК України, рахуються з моменту вчинення бездіяльності, тобто після спливу 24 годин з моменту отримання заяви про кримінальне правопорушення, а не з моменту коли заявник міг чи повинен був про неї дізнатися.

У пункті 5 Листа зазначено, що у випадку пропуску строку, встановленого для подання скарги, скарга повертається особі, якщо при її поданні особа не порушила питання про поновлення цього строку. Слідчий суддя, за наявності відповідної заяви, може поновити строк, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо). Підставою для поновлення строків також може бути визнано й об`єктивні причини, внаслідок яких особа не змогла вчасно реалізувати своє право на подання скарги.

Процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. (ст. 116 КПК України).

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 117 КПК України встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Ухвала слідчого судді, суду про поновлення чи відмову в поновленні процесуального строку може бути оскаржена в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Поряд з цим, як вбачається з аналізу рішень Європейського суду з прав людини, він у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у ст. 17 Конвенції.

У рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 зазначено: «що від судів вимагається вказувати підстави для поновлення права на оскарження судового рішення, однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі, проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки вказується на те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

За таких обставин, враховуючи, що скаржником не наведено будь-яких інших поважних причин, які позбавили його можливості подати скаргу до слідчого судді у визначені законом строки, слідчий суддя, виходячи із встановлених ст. 7, 22, 26 КПК України засад диспозитивності та змагальності кримінального процесу, дійшов до висновку про відсутність підстав для поновлення строку на оскарження бездіяльності уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Миколаєві.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Таким чином слідчий суддя доходить до переконання, що скаржником пропущено строк для звернення зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві щодо невнесення відомостей до ЄРДР, будь-яких переконливих підстав для поновлення такого строку скаржником наведено не було, як і не було надано належних та обґрунтованих доказів цього, а тому скаргу командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_2 необхідно повернути.

Керуючись ст. 7, 22, 26, 116, 117, 303-307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити командиру військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 у поновленні строку на оскарження бездіяльності уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві.

Скаргу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань повернути скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1