Справа № 154/693/25 Провадження №11-сс/802/159/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_8 ,

представника власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Володимир Волинського міського суду Волинської області від 20 лютого 2025 року, в рамках кримінального провадження №0000112 від 12.02.2025 року,

ВСТАНОВИВ:
13 лютого 2025 року слідчий СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.
В обґрунтування клопотання покликається на ту обставину, що 11.02.2025 року о 16:09 надійшло повідомлення зі служби 102 в про те, що 11.02.2025 року близько 16:00 в полі, поблизу с. Затурці, Володимирського району виявлено транспортнй засіб марки «MAN» д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 , зливав нечистоти в поле, чим забруднював довкілля.
11.02.2025 року під час огляду місця події у полі поблизу с.Затурці Володимирського району Волинської області, за координатами: 50,75848 Пн., 24,85703 Сх. було виявлено:
- автомобіль (спеціалізована вантажна цистерна) «MAN 18.350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 білого кольору та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , поміщене в спец пакет CRI1218425.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 автомобіль (спеціалізована вантажна цистерна) ««MAN 18.350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 .
Крім того, в ході огляду місця події, було взято зразки ґрунту із 5 різних місць забруднення, поміщеного в спец пакет НПУ №7312085, а також контрольний зразок ґрунту, поміщеного в спец пакет НПУ №7312084.
Згідно ч.7 ст.237 КПК України, вилучені вищезгадані речі вважаються тимчасово вилученим майном.
На думку слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, вилучені під час огляду місця події автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та зразки ґрунту є безпосередніми об`єктами кримінально протиправних дій, можуть бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.1 ст. 98 КПК України.
Тож вилучений транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та зразки ґрунту підлягають арешту, оскільки мають значення речових доказів для кримінального провадження. В іншому ж випадку, вказані речі, які є речовими доказами у кримінальному провадженні, підлягатимуть поверненню, а тому сліди злочину на них можуть бути знищені.
Враховуючи вищевикладене, слідчий просив суд накласти арешт на автомобіль (спеціалізована вантажна цистерна) «MAN 18.350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 білого кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , поміщене в спец пакет CRI1218425; зразки ґрунту у спец пакетах НПУ №7312085 та №7312084.
Ухвалою слідчого судді Володимир Волинського міського суду Волинської області від 20 лютого 2025 року клопотання слідчого задоволено.

Накладено арешт на автомобіль (спеціалізована вантажна цистерна) «MAN 18.350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 білого кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , поміщене в спец пакет CRI1218425; зразки ґрунту у спец пакетах НПУ №7312085 та №7312084, заборонивши відчуження, розпорядження та користування даним майном..

Накладаючи арешт на вищевказане майно, слідчий суддя вказав, що дане майно, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98, ст.170 КПК України, тому з метою збереження речових доказів, воно підлягає арешту.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням в частині накладення арешту на автомобіль (спеціалізована вантажна цистерна) «MAN 18.350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 білого кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , представник власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді в цій частині скасувати, а в задоволенні клопотання слідчого в цій частині відмовити. Зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні повернути вказане майно. Звертає увагу на те, що ОСОБА_8 як власник транспортного засобу «MAN 18.350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 білого кольору не надавав будь яких вказівок ОСОБА_10 щодо злиття відходів поблизу села Затурці Володимирського району. У своїй підприємницькій діяльності ФОП ОСОБА_8 усі відходи транспортує та передає в мережі КП Луцькводоканал згідно договору №2580 від 15.05.2023 року. Більше того, вважає, що необхідності в накладенні арешту на транспортний засіб «MAN 18.350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 білого кольору немає, а такий арешт є перешкодою для ведення ОСОБА_8 підприємницької діяльності. Окрім того, вказує, що ОСОБА_8 не збирається переховувати транспортний засіб від органу досудового розслідування і на першу вимогу може надати транспортний засіб для проведення слідчий дій.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_8 та його представника - адвоката ОСОБА_9 , які подану апеляцію підтримали з підстав викладених у ній, прокурора та слідчого, які скаргу вважають безпідставною та просили залишити без задоволення, а судове рішення, - без змін, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

З апеляційної скарги вбачається, що апелянт фактично оскаржує судове рішення в частині задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно, а саме - транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію. В іншій частині судове рішення апелянтом не оскаржується, а тому апеляційному перегляду в даному провадженні відповідно до положень ст.404 КПК України не підлягає.

За змістом п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна - є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч.1 цієї статті.

Згідно з ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арештом майна відповідно до ч.1 ст.170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.ч.2-6 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів. У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу; 2) спеціальної конфіскації. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи . У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону випливає, що слідчий та/або прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України.
Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, зокрема, - щодо збереження речових доказів.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

На думку апеляційного суду, зазначені вимоги закону при розгляді клопотання слідчого про накладення арешту, зокрема на майно (автомобіль (спеціалізована вантажна цистерна) «MAN 18.350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 білого кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ) слідчим суддею дотримані.

З матеріалів провадження вбачається, що в даний час СВ Володимирського РВП у Волинській області проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження, 12.02.2025 року внесеного до ЄРДР під №0000112 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України.

Підставою для реєстрації даних відомостей в Єдиному реєстрі досудових розслідувань слугувало повідомлення підприємств, установ, організацій та посадових осіб.

Відповідно відомостей в ЄРДР, 11.02.2025 року о 16:09 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 11.02.2025 року близько 16:00 год. в полі, поблизу с. Затурці, Володимирського району, виявлено транспортний засіб «MAN», д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 , зливав нечистоти в поле, чим забруднював довкілля.

Встановлено і те, що 11.02.2025 року під час огляду місця події у полі поблизу с. Затурці, Володимирського району, Волинської області, за координатами: 50,75848 ОСОБА_11 було виявлено:
- автомобіль (спеціалізована вантажна цистерна) «MAN 18.350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 білого кольору та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , поміщене в спец пакет CRI1218425.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 автомобіль (спеціалізована вантажна цистерна) ««MAN 18.350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 .
Крім того, в ході огляду місця події, було взято зразки ґрунту із 5 різних місць забруднення, поміщеного в спец пакет НПУ №7312085, а також контрольний зразок ґрунту, поміщеного в спец пакет НПУ №7312084.
Доводячи підставність поданого клопотання слідчий вказує про те, що майно на яке він просить накласти арешт, зокрема - автомобіль (спеціалізована вантажна цистерна) «MAN 18.350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 білого кольору та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , мають силу речових доказів у вищевказаному кримінальному провадженні під №0000112, а тому накладення арешту на нього забезпечить можливість його збереження та встановлення істини в даному кримінальному провадженні.

Вказує, що є достатні підстави вважати, що це майно є засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди його вчинення.

Проаналізувавши вищевикладене та дослідивши матеріали провадження апеляційний суд вважає, що, зокрема майно - автомобіль (спеціалізована вантажна цистерна) «MAN 18.350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 білого кольору та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ), на яке слідчий просив накласти арешт у поданому до місцевого суду клопотанні, дійсно може бути доказом щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000112, оскільки може бути пристосоване чи використане як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди, тобто воно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 та ч.2 ст.167 КПК України, а тому відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України підлягає арешту - з метою збереження речових доказів.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно в оскаржуваній його частині (щодо автомобіля (спеціалізована вантажна цистерна) «MAN 18.350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 білого кольору та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ), прийнята з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування, як того просить апелянт - немає.

Щодо доводів представника власника тимчасово вилученого майна адвоката ОСОБА_9 про те, що слідчим суддею не враховано того, що ОСОБА_8 є власником автомобіля (спеціалізована вантажна цистерна) «MAN 18.350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 білого кольору, а тому на нього не міг бути накладений арешт, так як його накладення призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб, не береться до уваги, оскільки з клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів існують розумні підозри вважати, що на даному етапі кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.
Відсутність повідомлення про підозру в кримінальному провадженні, на що є також посилання у поданій апеляції, не позбавляє слідчого права звернутися з клопотанням про арешт майна для забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, про що йдеться в ч.3 ст.170 КПК України.

Таким чином, перевіряючи матеріали, апеляційний суд приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна. Слідчий суддя дотримався вимог п. 5 ч.2 ст. 173 КПК України, врахувавши розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Таким чином, вищевказані твердження апелянта та усі інші його доводи, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду справи щодо незаконності оскаржуваного судового рішення, не приймаються до уваги судом, так як фактично зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.

З урахуванням вищенаведених мотивів, немає жодних законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення слідчого судді в частині, що стосується автомобіля (спеціалізована вантажна цистерна) «MAN 18.350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 білого кольору та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд також не вбачає.

Зважаючи на вищевикладене, оскаржувана ухвала слідчого судді в оскаржуваній частині є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування в апеляційного суду немає.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді, - без змін.

Керуючись ст.ст. 98, 170, 376, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Володимир Волинського міського суду Волинської області від 20 лютого 2025 року, в рамках кримінального провадження №0000112 від 12.02.2025 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді