ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/2541/19 Номер провадження 11-сс/814/161/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Полтава від 13 січня 2025 року, -

встановила:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову дізнавача СД ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 26.12.2024 року про закриття кримінального провадження №0001086 від 03.05.2019 року в зв`язку з відсутністю складу кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя вказав, що перевірка проведена в повному обсязі, постанова про закриття кримінального провадження є обґрунтованою та такою, що прийнята з дотриманням норм процесуального законодавства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити скаргу та скасувати постанову дізнавача про закриття кримінального провадження. В обґрунтування мотивів апеляційної скарги вказала, що в ході досудового розслідування дізнавачем не в повній мірі виконано вимоги положень ч.2 ст.9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної оцінки зібраним у провадженні доказам.

Дізнавачем не було враховано обставини, викладені в заяві про вчинення кримінального правопорушення, не проведено всіх необхідних слідчих дій, направлених на встановлення вини ОСОБА_8 , не проведено слідчий експеримент за участі потерпілої та не проведено її додатковий допит, не отримано інформацію LAC та CID по відповідній території, не вжито заходів щодо встановлення власника номеру телефону, з якого висловлювались погрози фізичної розправи потерпілій, не враховано факт наявності тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_7 , не було проведено судово-медичної експертизи потерпілої через несвоєчасне надання слідчим необхідної інформації, не встановлено інших свідків події, допит ОСОБА_8 проведено поверхнево, а показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 є суперечливими.

Крім того, постанова дізнавача про закриття кримінального провадження №0001086 неодноразово скасовувалась ухвалами слідчих суддів від 15.07.2020 року, 13.05.2021 року, 30.08.2022 року та 23.05.2024 року та постановами прокурора від 20.04.2022 року, в яких зазначалися вказівки щодо проведення досудового розслідування, які дізнавачем в повній мірі виконані не були.

Ухвалами слідчих суддів від 08.09.2021 року, 18.02.2022 року, 19.08.2022 року, 03.09.2024 року бездіяльність дізнавача щодо тривалого досудового розслідування кримінального провадження визнавалась протиправною.

Крім того, Постановою Верховного суду від 22.06.2023 року касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 було задоволено, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Полтава від 30.08.2022 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 02.02.2023 року скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 28.02.2024 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_7 , а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Полтава від 13.12.2023 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження відмовлено.

При цьому, щодо начальника відділу дізнання ГУНП в Полтавській області ОСОБА_11 та старшого дізнавача з особливих доручень відділу дізнання ГУНП в Полтавській області ОСОБА_12 проведено службове розслідування і в їх діях виявлено ознаки дисциплінарних проступків.

Інші учасники судового розгляду ухвалу слідчого судді не оскаржили.

ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду провадження, в судове засідання не з`явилась. Просила розгляд провадження провести за її відсутності.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обгрунтованою, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до такого висновку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

Норми п.2 ч.5 ст.110 КПК України вказують на те, що мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення КПК України. Таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, дізнавачем було всебічно, повно і неупереджено досліджено обставини кримінального провадження, надано належну правову оцінку обставинам, викладеним у заяві ОСОБА_7 .

Так, ОСОБА_7 звернулась до правоохоронного органу за фактом наїзду на неї велосипедом, внаслідок чого отримала тілесні ушкодження.

Відомості до ЄРДР внесено за №0001086 від 03.05.2019 за ч.2 ст.125 КК України за фактом нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Положеннями частини 2 статті 125 КК України передбачено відповідальність за умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.

З об`єктивної сторони злочин характеризується: діянням (дією або бездіяльністю), спрямованим на заподіяння легкого тілесного ушкодження; наслідком у вигляді спричинення легкого тілесного ушкодження; причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідком.

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, що розглядається, характеризується тільки умисною формою вини. Відповідальність за ст.125 КК України настає і у тих випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю і фактично було заподіяно легке тілесне ушкодження. Заподіяння легкого тілесного ушкодження внаслідок необережної вини не є караним за ст.125 КК України.

Органом досудового розслідування, в межах даного кримінального провадження, допитано ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , проведено численні слідчі та розшукові дії, витребувано медичну документацію ОСОБА_7 , проведено судово-медичну експертизу, якою у ОСОБА_7 було встановлено тілесні ушкодження, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, отримано дозвіл на тимчасовий доступ до інформації про зв`язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем завдання тілесних ушкоджень, встановлено особу, причетну до даної події. При цьому, дізнавач під час розслідування даного кримінального провадження керувався інформацією та доводами, які викладені у заяві про вчинення кримінального правопорушення від 02.05.2019 року, яким надав належну правову оцінку з врахуванням наявних в матеріалах провадження доказів та всіх обставин провадження в їх сукупності.

Жодних даних про те, що тілесні ушкодження ОСОБА_7 були спричинені саме умисними діями ОСОБА_8 , який навмисно здійснив наїзд на неї велосипедом, дізнавачем не встановлено і скаржник про такі обставини не повідомляє.

Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що постанови дізнавача про закриття кримінального провадження неодноразово скасовувались прокурором та слідчим суддею, надавались численні вказівки щодо проведення належного досудового розслідування у кримінальному провадженні, які були в повній мірі враховані дізнавачем при винесенні постанови про закриття кримінального провадження.

Разом з тим, факт проведення службового розслідування щодо начальника відділу дізнання ГУНП в Полтавській області ОСОБА_11 та старшого дізнавача з особливих доручень відділу дізнання ГУНП в Полтавській області ОСОБА_12 та виявлення в їх діях ознак дисциплінарних проступків, жодного значення для даного кримінального провадження не має та не стосується обставин, які встановлюються під час проведення досудового розслідування.

Отже, відсутні будь-які обставини, що могли б свідчити про наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Враховуючи викладене, дізнавачем винесено законну постанову про закриття кримінального провадження, а тому слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Полтава від 13 січня 2025 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4