ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2025 Справа №607/26751/24 Провадження №1-кп/607/690/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження №0002641 від 09.11.2023 щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Тернопіль, громадянин України, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одружений, працює фотокореспондентом у ТОВ «Редакція газети «Свобода», раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 (бере участь дистанційно),

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

24.02.2022 Верховною радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» №2102-1X, яким затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та на даний момент скасований не був.

08.11.2023 приблизно о 01:00 у ОСОБА_3 , який перебував у транспортному засобі марки «Хюндай», на території центрального автовокзалу, по вул. Торговиця, 9, в м. Тернополі, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 08.11.2023 приблизно о 01:00 ОСОБА_3 , перебуваючи у транспортному засобі марки «Хюндай», на території центрального автовокзалу, по вул. Торговиця, 9, в м. Тернополі, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, таємно, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон торговельної марки «Samsung» Galaxy A34, моделі «SM-A346EZKESEK», об`ємом оперативної пам`яті 8GB, об`ємом вбудованої пам`яті 256 GB, кольору, визначеного підприємством-виробником як «Graphite», вартістю 12 366,53 гривень, належний ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_3 , не маючи наміру повернути викрадений ним мобільний телефон торговельної марки «Samsung» Galaxy A34, моделі «SM-A346EZKESEK», розпорядився ним на власний розсуд, а саме 30.11.2023 здійснив його реалізацію у магазині «Мобілекс», що знаходиться в ТЦ «Rich Town», за адресою: м. Тернопіль, вул. Торговиця, 9, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 12 366,53 гривень.

Допитаний в суді ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, при обставинах викладених вище, визнав повністю та погодився зі всіма обставинами, викладеними в обвинувальні акті. Відмовився від дослідження під час судового розгляду доказів, зібраних в процесі досудового розслідування.

По суті провадження обвинувачений пояснив, що потерпілий на залізничному вокзалі сів до нього в транспортний засіб (таксі), де загубив свій мобільний телефон. Він його знайшов, не повернув потерпілому, після чого продав. Повідомив, що щиро кається, шкоду відшкодував.

Потерпілий підтвердив, що шкода йому відшкодована, будь-яких претензій до обвинуваченого не має та просив його суворо не карати, тобто не позбавляти волі.

У судових дебатах прокурор просив призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, а саме: сприяння розкриттю кримінального правопорушення, щире каяття, відшкодування шкоди потерпілому, а також визнати як пом`якшуючу обставину на підставі ст. 66 КК України добровільну допомогу ЗСУ, з огляду на позицію потерпілого, беручи до уваги особу винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності та має позитивну характеристику, із застосуванням ст. 69 КК України штраф у розмірі 730 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Потерпілий у судових дебатах підтримав позицію прокурора.

У судових дебатах обвинувачений повідомив, що вину визнає, більше такого вчиняти не буде, щиро кається та шкодує про вчинене.

Захисник у судових дебатах погодилася із кваліфікацією та доказами, зібраними під час досудового слідства, а також обставинами, які пом`якшують покарання. При цьому вказала на молодий вік обвинуваченого.

В останньому слові обвинувачений вибачився у потерпілого та знову щиро покаявся.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином; фактичні обставини кримінального правопорушення, зокрема розмір завданої шкоди; конкретні обставини кримінального провадження, а саме визнання вини обвинуваченим, відсутність будь-яких претензій зі сторони потерпілого, позиція сторін щодо покарання; наявність обставин, які пом`якшують покарання, зокрема щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Водночас суд вважає, що надання обвинуваченим ОСОБА_3 суттєвої допомоги Збройних Силам України під час воєнного стану в сумі 15 000 грн, що підтверджено квитанцією №ВЕР4-4АВТ-79К5-КН36 від 20.01.2025, має важливе корисне значення, тому визнає цю обставину такою, що пом`якшує покарання відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання в обвинувальному акті не зазначено, а у судовому засіданні не встановлено.

Також суд бере до уваги відомості про особу обвинуваченого, який кримінальне правопорушення вчинив вперше, є особою молодого віку, працевлаштований, одружений, за медичною допомогою до лікаря-психіатра поліклініки КНП «ТОКПЛ» ТОР не звертався, амбулаторної психіатричної допомоги в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР не отримував, позитивно характеризується за місцем роботи ТОВ «Редакція газети «Свобода», зокрема зарекомендував себе чесним, справедливим, добрим, щирим, доброзичливим, сумлінним працівником, який ставиться відповідально щодо виконання покладених на нього завдань та обов`язків, постійно підвищує свій професійний рівень, бере активну участь у суспільно корисній праці, за професійну діяльність неодноразово нагороджений почесними грамотами та подяками.

Суд вважає наведені обставини, які пом`якшують покарання, в сукупності такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та, з урахуванням особи винного, вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, перейшовши до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції статті, - у виді штрафу.

Таке покарання суд вважає необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_3 , а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так й іншими особами.

Процесуальні витрати за проведення експертизи в кримінальному провадженні слід стягнути з обвинуваченого відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 730 (сімсот тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 12 410 (дванадцять тисяч чотириста десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 1 591,80 грн (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна гривня вісімдесят копійок).

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча суддяОСОБА_1