Справа № 204/2546/25
Провадження № 1-в/204/362/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника установи ОСОБА_5 ,

особи, щодо якої розглядається заява ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 -,

ВСТАНОВИВ:

До Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 .

Ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 10 березня 2021 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

В заяві представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України», до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів № 244 від 28 лютого 2025 року, ставиться питання про те, що ОСОБА_6 за своїм психічним станом потребує зміну застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом на застосування примусових заходів медичного характеру у закладі з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

В судовому засіданні представник установи підтримав вказану заяву, просив задовольнити її, посилаючись на висновок комісії лікарів-психіатрів № 79 від 15.01.2025 року.

Пацієнт ОСОБА_6 в судовому засіданні просив задовольнити заяву лікаря-психіатра. Зазначив, що нікого не вбивав та подальшого лікування не потребує.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, оскільки висновок комісії-лікарів психіатрів не відповідає поведінці пацієнта. У пацієнта відсутня критика щодо скоєного та він не усвідомлює наявності психічного захворювання.

Захисник просив задовольнити заяву.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд приходить до наступного.

Згідно ч.5 ст.94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

У відповідності до ч.2 ст.514 КПК України, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Згідно ч.3 ст.514 КПК України, розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 10 березня 2021 року щодо ОСОБА_6 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, а саме: ч.1 ст.115КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. ОСОБА_6 знаходиться на лікуванні в Дніпровській філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» з 21.04.2021 року по теперішній час. Діагноз: Органічний маячний (шизофреноподібний) розлад.

В обґрунтування необхідності зміни ОСОБА_6 виду примусових заходів медичного характеру у висновку комісії лікарів-психіатрів №244 від 28.02.2025 року, зазначено, що внаслідок проведеної медикаментозної терапії у поєднанні з реабілітаційними заходами, стан пацієнта покращився та залишається стабільним: що виражається у спокійній, упорядкованій поведінці, відсутності агресивної та аутоагресивної поведінки, емоційно-вольові розлади нівелювались, параноїдна симптоматика у вигляді маячних ідей фізичного збитку та маячних ідей збитку малого розмаху залишається неактуальною для пацієнта. На перший план виступають виражені порушення органічного генезу зі зниженням інтелектуально-мнестичних функцій, вираженою астенізацією, обмеженням життєдіяльності, потребою у сторонній допомозі. Сформувались настанови на необхідність постійного прийому підтримуючого лікування, спостереження у лікаря-психіатра. Відповідно до шкали HCR-20v3: ризик насильства у майбутньому оцінений як середній, ризик серйозної шкоди як середній, ризик неминучого насильства низький. Таким чином у теперішній час антисоціальних тенденцій в поведінці і висловлюваннях не спостерігається, подальшого застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом не потребує. Потребує переведення до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Не зважаючи на наявність позитивної динаміки, на думку суду, з урахуванням пояснень ОСОБА_6 , наданих ним в судовому засіданні, останній пояснив, що нікого не вбивав та психічних захворювань не має. Таким чином, критика пацієнта як до свого психічного стану, так і до скоєного суспільно небезпечного діяння, не є сформованою в тій мірі, яка б могла з достатньою ймовірністю забезпечити розуміння необхідності подальшого лікування та прийому підтримуючої терапії, та негативних наслідків, які можуть настати в разі відмови від прийому підтримуючої терапії.

А тому, на думку суду, ОСОБА_6 потребує продовження лікування в умовах психіатричного закладу із суворим наглядом, а переведення останнього для примусового лікування в посиленому порядку є передчасним.

Приймаючи до уваги висновок комісії лікарів психіатрів, зміст якого не відповідає фактичним обставинам, які встановлені в судовому засіданні, думку прокурора, захисника та пояснення надані представником установи, ОСОБА_6 в судовому засіданні, суд вважає, що розглядувана заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.94, 95 КК України, ст. 514 КПК України, ст.ст.19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру у закладі з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом на застосування примусових заходів медичного характеру у закладі з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1