Справа № 463/2959/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/938/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові, в режимі відеоконференції, апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 30 березня 2025 року,

з участю прокурора ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисників підозрюваного - адвокатів ОСОБА_7 та

ОСОБА_8

в с т а н о в и л а :

цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_10 та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначено термін дії ухвали шістдесят днів - до 26 травня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з 28 березня 2025 року 20 год. 34 хв.

Визначено підозрюваному заставу - 10090 (десять тисяч дев`яносто) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 30512160 (тридцять мільйонів п`ятсот дванадцять тисяч сто шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для зарахування коштів, внесених у вигляді застави (частки майна, попередньо визначеної суми судових витрат тощо).

У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися за межі Запорізької області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи4 утримуватися відспілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальномупровадженні,у тому числі зі свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , з підозрюваними ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено до 26 травня 2025 року.

Роз`яснено підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Своє рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, слідчий суддя мотивував тим, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим у судовому засіданні, в порядку ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необгрунтованоо, постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, внаслідок неповноти судового розгляду та невідповідністю висновкам викладених в ухвалі фактичним обставинам справи та за відсутності доказів. Вважає, що повідомлення про підозру, що вручене ОСОБА_6 , є необгрунтованим, та належним чином не досліджено слідчим суддею, внаслідок чого застосовано підозрюваному найбільш суворий запобіжний захід, без дотримання положень ч.2 ст. 177 КПК України. Зазначає, що взаємовідносини, що склалися між ТОВ «ПАКО СЕРВІС 2022» та Військовою частиною НОМЕР_1 , на підставі виконання Договору №17 від 07 березня 2023 року є цивільно-правовими, проте, сторона обвинувачення помилково намагається звичайну комерційну діяльність кваліфікувати відповідно до КК України. Стверджує, що директору ТОВ «ПАКО СЕРВІС 2022» ОСОБА_6 , мед, за Договором, поставляли виробники меду та такий проходив лабораторні випробування на відповідність ДСТУ 4497:2005 у Запоріжській регіональній державній лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів. Акцентує увагу на те. що ТОВ «ПАКО СЕРВІС 2022» поставило мед військовій частині НОМЕР_1 у повному обсязі та належної якості відповідно до умов договору, будь яких претензій заявлено не було. Апелянт також стверджує, що матеріали кримінального провадження не підтверджують обгрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України. Крім цього, зазначає, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків зазначених у клопотанні, а сама по собі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним не може бути підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу. Адвокат ОСОБА_7 звертає увагу на вік та стан здоров`я підозрюваного, зокрема те, що останній має істотні проблеми із здоров`ям, відтак, перебування під вартою обмежує йому доступ до медичного догляду та необхідних ліків; міцність соціальних зв`язків, а саме те, що у підозрюваного на його утриманні перебуває дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та двоє малолітніх дітей; наявність постійного місця роботи; позитивну характеристику з місця роботи;майновий стан підозрюваного. Поряд з цим, апелянт вважає, що застава у розмірі 30512160 грн, є непомірною та фактично робить запобіжний захід безальтернативним.

Просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, постановленою при недоведеності обгрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України: за відсутності існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України; визначення розміру застави, який є непомірним та необгрунтованим; при неврахування обставин, передбачених ст. 178 КПК України та відповідно, надана невірна оцінка можливості застосування більш м`яких запобіжних заходів. Вважає. що під час розгляду клопотання слідчим суддею не враховано того, що стороною обвинувачення не доведено обгрунтованість підозри, яка висунута ОСОБА_6 , а також не взято до уваги відсутність будь яких доказів, які б свідчили про завдання діями ОСОБА_6 будь кому матеріальної шкоди у даному кримінальному провадженні; не взято до уваги відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України; не враховано, що ОСОБА_6 раніше не притягався до відповідальності, являється особою із інвалідністю 3 групи.

Просить ухвалу слідчого судді від 30 березня 2025 року скасувати. У випадку, якщо суд апеляційної інстанції дійде до висновку про необхідність обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід, то просить застосувати до останнього запобіжний захід особисте зобов`язання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та виступ його захисників підозрюваного ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про задоволення апеляційних скарг, думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без змін, обговоривши наведені доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що такі задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Ч.3 ст. 176, ч.1 ст. 183 КПК України передбачено, що найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язані оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей та інше.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою з визначенням розміру застави, постановлене слідчим суддею з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя обґрунтовано встановила, що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя врахувавши наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а саме: у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому в особливо великих розмірах, в умовах воєнного стану, характер вчиненого підозрюваним злочину та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину; ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КК України, прийшла до вірного висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 саме запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки перебуваючи на волі, він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, що унеможливлює застосування до нього інших, більш м`яких запобіжних заходів.

Покликання апелянтів на стан здоров`я підозрюваного, позитивну характеристику, а також те, що на утриманні підозрюваного ОСОБА_6 дружина та двоє малолітніх дітей, є обставинами, які враховуються при застосуванні, зміні, продовженні запобіжного заходу, вирішенні питання покарання, однак такі не є безумовною підставою для застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Крім цього, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Отже, на думку колегії суддів, слідчим суддею з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу, в тому числі і ті, на які покликаються адвокати в апеляційних скаргах, які в подальшому були оцінені судом в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи адвоката ОСОБА_7 про відмову у задоволенні клопотання щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_8 про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а саме: особистого зобов`язання, є непереконливими.

Що стосується доводів апелянтів щодо несправедливого розміру застави, то такі колегія суддів вважає необгрунтованими, з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас даною ж частиною статті визначено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , його сімейний та майновий стан, беручи до уваги суспільну резонансність та обставини вчинення кримінального правопорушення, яке вчинено у воєнний час відносно військовослужбовців, прийшла до вірного переконання про визначення розміру застави, в сумі 10090 (десять тисяч дев`яносто) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 30512160 гривень, яка буде необхідною для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Отже, виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи слідчим суддею, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 30 березня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_10 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят днів - до 26 травня 2025 року включно, з визначенням застави - 10090 (десять тисяч дев`яносто) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 30512160 (тридцять мільйонів п`ятсот дванадцять тисяч сто шістдесят) гривень, із покладенням на нього обов`язків, визначених ст. 194 КПК України - без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4