Єдиний унікальний номер599/25/24
Номер провадження1-в/599/41/2024
УХВАЛА

іменем України

"13" грудня 2024 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , начальника Тернопільського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Зборові подання Тернопільського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області про звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

начальник Тернопільського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області звернувся до суду з поданням про звільнення від виконання покарання засудженого ОСОБА_5 , призначеного йому вироком Зборівського районного суду Тернопільської області від 08.02.2024 року в частині вчинення крадіжки майна 28.09.2023 року в потерпілого ОСОБА_6 на загальну суму 1864,29 грн, тим самим привести вирок у відповідність до діючого законодавства із урахуванням Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року.

В поданні ставиться питання про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання за діяння, караність якого усунена відповідно до Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, що набрав чинності 09.08.2024.

Начальник Тернопільського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_4 подання підтримав за обставин викладених у ньому та просив його вимоги задоволити.

В судовому засіданні прокурор не заперечив щодо задоволення подання та звільнення засудженого ОСОБА_5 , від покарання, призначеного йому вироком Зборівського районного суду Тернопільської області від 08.02.2024 року в частині вчинення крадіжки майна 28.09.2023 року в потерпілого ОСОБА_6 на загальну суму 1864,29 грн, оскільки 09.08.2024 набули чинність зміни до Закону щодо підвищення порогу кримінальної відповідальності за крадіжку, згідно яких викрадення чужого майна є кримінально караним діянням, якщо його вартість становитиме більш як два неоподатковувані мінімуми доходів громадян. Враховуючи, що сума викраденого ОСОБА_5 майна у вказаному кримінальному провадженні становить менше, ніж два неоподатковувані мінімуми доходів громадян встановлених станом на 01.01.2023, а саме: 1864,29 гривень, а тому ОСОБА_5 підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Вислухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

В процесі реалізації кримінальної відповідальності, найпоширенішою формою якої є покарання, іноді виникають такі юридичні факти, котрі призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання. Одним із таких фактів є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, закріплене ч. 2 ст. 74 КК України. Слід зазначити, що застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях ст. 58 Конституції України про зворотню дію законів та інших нормативно-правових актів та ст. 5 КК України про зворотну дію кримінального закону у часі. Так, згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч. 1 ст. 74 КК).

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення

Вказана в ч. 2 ст. 74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Звільнення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду - засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні (наприклад, звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України чи виконання вироку відстрочене ст. 536 КПК України). При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання. Слід зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом. Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за ч. 2 ст. 74 КК України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

Відповідно до положень п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4,6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 ч.1 ст. 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положення ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2023 року складав 1342 грн ( 2684 грн - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 х на 50 %). Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1342 х2=2684 грн.

Згідно з ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно вироку Зборівського районного суду Тернопільської області від 08 лютого 2024 року ОСОБА_5 а визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України і призначено покарання зач.4 ст.185 КК України 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбуття основного покарання з іспитовим строком 1 рік.Вартість за першим епізодом викраденого становить 1864,29 гривень.

Таким чином, на засудженого ОСОБА_5 за вчинення крадіжки майна 28.09.2023 року в потерпілого ОСОБА_6 на загальну суму 1864,29 грн розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_5 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На пiдставi ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч.2 ст.74 КК України , Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст.537,539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_5 звільнити від виконання покарання призначеного йому за вироком Зборівського районного суду Тернопільської області від 08.02.2024 року в частині вчинення крадіжки майна 28.09.2023 року в потерпілого ОСОБА_6 на загальну суму 1864,29 грн, тим самим привівши вирок у відповідність до діючого законодавства із урахуванням вимог Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду на протязі 7 (семи) діб з часу її проголошення.

Суддя Зборівського

районного суду ОСОБА_1