УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2025 Справа №607/1350/25 Провадження №1-кс/607/466/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево Закарпатської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого,

для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000244 від 17.05.2024, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000244 від 17.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 КК України звернувся до слідчого судді із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивоване тим, що згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

Верховною Радою України 24.02.2022 прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX, яким затверджено Указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який продовжено до 05 год. 30 хв. 12.08.2024.

Згідно ч.3 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводяться тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 (надалі Закон України).

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Згідно ч.8 «Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 №1455, перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

Пункт 2-9 постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» (надалі Постанова КМУ № 57) передбачає, що у разі введення в Україні воєнного стану пропуск через державний кордон водіїв транспортних засобів суб`єктів господарювання, які мають ліцензію на право провадження господарської діяльності з міжнародних перевезень вантажів та пасажирів автомобільним транспортом (далі - ліцензіати), здійснюється уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби за умови виконання правил перетину державного кордону України та за наявності інформації про особу у відповідній інформаційній системі, адміністратором якої є Укртрансбезпека.

Інформація про водіїв, зазначених в абзаці першому цього пункту, вноситься до відповідної інформаційної системи, адміністратором якої є Укртрансбезпека, на підставі заявки ліцензіата.

Перетин державного кордону здійснюється особою, зазначеною в абзаці першому цього пункту, лише на транспортному засобі, який є засобом провадження господарської діяльності ліцензіата, повна маса якого становить 3500 кілограмів та більше.

Укртрансбезпека проводить перевірку інформації про транспортний засіб на основі даних, що містяться в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, та вносить відповідні дані до Єдиного комплексу інформаційних систем Укртрансбезпеки.

На одному транспортному засобі державний кордон можуть одночасно перетинати:

- один водій на вантажному транспортному засобі ліцензіата;

- два водії на пасажирському транспортному засобі (автобусі) ліцензіата.

Особи, зазначені в абзаці першому цього пункту, можуть безперервно перебувати за кордоном не більше 60 календарних днів (абзац восьмий пункту 2-9 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ № 1285 від 15.11.2022) з дня перетину державного кордону.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.10.2023 у ОСОБА_6 , який будучи обізнаним про Правила перетинання державного кордону громадянами України, які діють на час воєнного стану в Україні, виник злочинний умисел направлений на незаконне переправлення ОСОБА_7 , який являється військовозобов`язаним громадянином України, через державний кордон України, за грошову винагороду. З цією метою він вступив в злочинну змову з ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9

23.10.2023 о 20.13 год., ОСОБА_6 під час телефонної розмови дізнався від ОСОБА_7 про те, що останній в порушення вимог Закону України «Про правовий режим воєнного стану», має намір незаконно виїхати за межі України і не планує повертатися.

Реалізуючи свій злочинний намір направлений на організацію незаконного перетину ОСОБА_7 державного кордону України, ОСОБА_6 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, отримав від останнього його персональні дані, а саме фотографію паспорту громадянина України для виїзду за кордон та посвідчення водія та грошові кошти.

Після цього, ОСОБА_6 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, точного часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 24.10.2024 передав персональні дані ОСОБА_7 . ОСОБА_8 з метою внесення відомостей про нього до автоматизованої системи ЄКІС, адміністратором якої є Укртрансбезпека, як водія ТОВ «Євро-Рейс», для усунення обмежень, визначених Постановою КМУ № 57 для військового зобов`язаного ОСОБА_7 , який підлягає призову на військову службу під час мобілізації.

Надалі, 24.10.2024 ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 , маючи доступ за допомогою цифрового ключа до особистого кабінету суб`єкта господарювання ТОВ «Євро-Рейс», який має ліцензію на право провадження господарської діяльності з міжнародних перевезень пасажирів, розуміючи, що ОСОБА_7 не перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Євро-Рейс», будучи обізнаною про те, що останній бажає виїхати за межі України, в порушення вимог законодавства, а саме пунктів 2-9 Постанови КМУ № 57, внесла недостовірну інформацію до автоматизованої системи ЄКІС, адміністратором якої є Укртрансбезпека, про те, що ОСОБА_7 є водієм ТОВ «Євро-Рейс» пасажирського транспортного засобу, а саме автомобіля марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313», VIN НОМЕР_1 н.з. НОМЕР_2 .

В подальшому, 24.10.2023 ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою групою осіб, із ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , забезпечив ОСОБА_7 транспортним засобом, а саме автомобілем марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313», VIN НОМЕР_1 н.з. НОМЕР_2 .

Надалі, ОСОБА_6 дав вказівку ОСОБА_5 та ОСОБА_9 їхати транспортним засобом марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313», VIN НОМЕР_1 н.з. НОМЕР_2 разом із ОСОБА_7 , через пункт пропуску через державний кордон України «Вилок», з метою надання йому вказівок та консультацій з приводу того як себе поводити під час спілкування із представниками Державної прикордонної служби України та підтримання легенди, що він офіційно працевлаштований на ТОВ «Євро-Рейс» як водій та їде за пасажирами в країни Європейського Союзу.

24.10.2023 ОСОБА_5 та ОСОБА_9 реалізуючи свій злочинний намір направлений на організацію незаконного перетину ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 в якості пасажирів сіли в автомобіль марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313», VIN НОМЕР_1 н.з. НОМЕР_2 та разом із ОСОБА_7 , поїхали на пункт пропуску через державний кордон України «Вилок» на кордоні із Республікою Угорщиною.

Перебуваючи на вказаному пункті пропуску ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , надавали ОСОБА_7 , рекомендації, поради та вказівки як себе поводити під час розмови із співробітниками Державної прикордонної служби України, щоб його пропустили через державний кордон України.

Цього ж дня 24.10.2023 ОСОБА_7 , на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313», VIN НОМЕР_1 н.з. НОМЕР_2 , дотримуючись вказівок ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , о 17.28 год. перетнув державний кордон України в пункті пропуску «Вилок» та не повернувся на територію України.

Надалі ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , після того як перетнули державний кордон України разом із ОСОБА_7 , повернули автомобіль «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313», VIN НОМЕР_1 н.з. НОМЕР_2 на територію України, а саме ОСОБА_5 в якості водія, а ОСОБА_9 в якості пасажира.

З огляду на наведене слідчий вважає, що у кримінальному провадженні №0000244 від 17.05.2024 наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

16.05.2024 ОСОБА_5 у відповідності до ч. 2 ст. 135 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, шляхом вручення повідомлення про підозру його брату ОСОБА_5 .

Окрім цього, у зв`язку з відсутністю ОСОБА_5 за місцем проживання, його брату ОСОБА_5 також було вручено повістки про виклик ОСОБА_5 на 20.05.2024, для вручення повідомлення про підозру та допиту в якості підозрюваного, проте ОСОБА_5 для проведення слідчих дій не прибув, про причини неявки не повідомив.

Згідно інформації отриманої з Державної прикордонної служби України, ОСОБА_5 16.05.2024 о 18.58 год. перетнув державний кордон України.

Також, 17.05.2024 оперативними працівниками УСР в Тернопільській області ДСР НП України здійснено виїзд за адресою АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 з метою вручення останньому повісток про явку до СУ ГУНП в Тернопільській області для отримання повідомлення про підозру та допиту підозрюваного, проте останнього за місцем проживання не було, місце його перебування на даний час невідоме.

17 травня 2024 року підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук, а матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України було виділено із кримінального провадження №0000285, про що внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000244.

В подальшому, 17.05.2024 кримінальне провадження №0000244 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України відповідно до п.2 ч. 2 ст. 280 КПК України було зупинене за розшуком підозрюваного.

На даний час місце перебування ОСОБА_5 не встановлено.

Слідчий вказує, що із урахуванням здобутих в ході досудового розслідування даних, особи підозрюваного, в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні стосовно ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної його поведінки та виконання ним процесуальних рішень.

Так, підставами застосування щодо ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а також встановлені обставини, які виправдовують даний запобіжний захід і підтверджують наявність зазначених ризиків.

Метою застосування щодо ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам передбачених ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризиком того, що ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, відтак усвідомлюючи тяжкість вчинення кримінального правопорушення та розмір покарання, яке йому загрожує, ОСОБА_5 може умисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду як на території України так і поза її межами з метою уникнення від відповідальності.

Також, підозрюваний документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданий 11.01.2018 дійсний до 11.01.2028, за яким неодноразово перетинав державний кордон України під час дії на території України воєнного стану та користується посвідченням на право керування транспортними засобами, має практичні навички керування автомобілями, що дає підстави вважати, що останній, при обрані йому більш м`якшого запобіжного заходу, а ніж тримання під вартою, в умовах безвізового режиму України з країнами Європейського Союзу, та з метою уникнути покарання за вчинений тяжкий злочин, зможе швидко та безперешкодно виїхати за межі України і таким чином переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також, ОСОБА_5 , особисто або через третіх осіб може незаконно впливати, у тому числі шляхом застосування погроз, на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні з метою ненадання ними показів чи надання показів в його користь.

Ризиком того, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі продовжить вчиняти кримінальні правопорушення є те, що він ніде не працює, законного заробітку не має, як слідує з матеріалів кримінального провадження джерелом доходу ОСОБА_5 , була його незаконна діяльність по організації переправлені через державний кордон України військовозобов`язаних осіб, а тому з метою одержання прибутку, може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування, може незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також те, що існують підстави для тримання підозрюваного під вартою, слідчий просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити з викладених у ньому підстав.

Заслухавши доводи прокурора, вивчивши матеріали долучені до клопотання слідчий суддя вважає за доцільне відзначити наступне:

На підставі статей 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права; Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В порядку ч.1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення..

Згідно з ч.1, п.п.1,2 ч. 2 ст. 188 КПК України, Прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою (п.1 ч. 2 ст. 188 КПК України), після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного до суду на підставі судового виклику п. 2 ч. 2 ст. 188 КПК України).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 189 КПК України, клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання. Розгляд клопотання здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими СУ ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000285 від 25.11.2022 за ознаками кримінальний правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 332, ч. 5 ст. 361 КК України.

В ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 16.05.2024 ОСОБА_5 в порядку ч. 2 ст. 135 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, шляхом вручення повідомлення про підозру брату підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_5 .

Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 17.05.2024 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в державний та міжнародний розшук.

Також, 17.05.2024 прокурором у кримінальному провадженні із кримінального провадження №0000285 виділено матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України про що внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000244.

В подальшому, 17.05.2024 кримінальне провадження №0000244 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України відповідно до п.2 ч. 2 ст. 280 КПК України було зупинене за розшуком підозрюваного.

Слідчий, звертаючись з клопотанням, а прокурор - при розгляді клопотання, довели що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 обставини вказують на наявність підстав для тримання його під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

На думку слідчого судді, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 та його можливу причетність до вчиненого кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме: протокол тимчасового доступу до речей і документів від 29.02.2024 щодо інформації про ОСОБА_7 , який був внесений в інформаційну систему «Шлях», адміністратором якої є Укртрансбезпека як водій транспортного засобу «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313», VIN НОМЕР_1 н.з. НОМЕР_2 , який зареєстрований за ТОВ «Євро-Рейс»; інформація про перетин ОСОБА_7 , державного кордону України у пункті пропуску «Вилок» на кордоні із Республікою Угорщиною на автомобілі MERCEDES-BENZ SPRINTER 313», VIN НОМЕР_1 н.з. НОМЕР_2 , наданою Державною прикордонною службою України; протоколи про результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з електронних комунікаційних мереж та аудіо відео контроль особи від 18.12.2023, 03.01.2024 відносно ОСОБА_6 де містяться розмови між ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 щодо організації незаконного перетину державного кордону України ОСОБА_7 ; висновок експерта № СЕ-19/123-24/5275-ВЗ від 03.05.2024 за результатом проведення експертизи відео -, звукозапису.

Відповідно до змісту рішень Європейського суду з прав людини («Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994р., «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року»), факти які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для висунення обвинувачення чи винесення обвинувального вироку. Достатньо щоб вони могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

З урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор - при розгляді клопотання довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, на даний час існують ризики зазначенні у клопотанні слідчого, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, ризиком того, що ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, він, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, що в силу вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім того, підозрюваний документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданий 11.01.2018 дійсний до 11.01.2028, за яким неодноразово перетинав державний кордон України під час дії на території України воєнного стану та користується посвідченням на право керування транспортними засобами, має практичні навички керування автомобілями, що дає підстави вважати, що останній, в умовах безвізового режиму України з країнами Європейського Союзу, та з метою уникнути покарання за вчинений тяжкий злочин, зможе швидко та безперешкодно виїхати за межі України і таким чином переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Відтак слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, має місце у даному випадку та усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину і розмір покарання, з метою уникнення відповідальності ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Більше того, на даний час підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування, його місцезнаходження не відоме, чим перешкоджає кримінальному провадженню.

Так само слідчий суддя вважає, доведеним ризик того, що ОСОБА_5 , перебуваючи па волі, може незаконно впливати на інших підозрюваних, у даному кримінальному провадженні беручи до уваги те, що згідно зі ст. 23 КПК України доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час судового розгляду кримінального провадження, а відтак на думку слідчого судді підозрюваний може чинити тиск, а також схиляти інших підозрюваних до дачі неправдивих показів на свою користь.

Обґрунтованим є також ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки як встановлено з матеріалів справи останній не працює та законного заробітку не має, а основним джерелом доходу ОСОБА_5 , була його незаконна діяльність по організації переправлені через державний кордон України військовозобов`язаних осіб, а тому з метою одержання прибутку, може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.

Із змісту клопотання та матеріалів долучених до нього вбачається, що органом досудового розслідування вживались заходи належного неодноразового повідомлення ОСОБА_5 про підозру у кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України.

Зокрема, 16.05.2024 о 11 год. 08 хв. у зв`язку із відсутністю ОСОБА_5 за місцем проживання, брату підозрюваного ОСОБА_5 в порядку ч. 2 ст. 135 КПК України вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а також повістку про виклик ОСОБА_5 до ГУНП в Тернопільській області для вручення клопотання про запобіжних захід у кримінальному провадженні, проте ОСОБА_5 для проведення слідчих дій не прибув та про причини неявки не повідомив.

Поряд з цим, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 16.05.2024 о 18 год. 58 хв. перетнув кордон України через пункт пропуску «Косино».

Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 17.05.2024 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в державний та міжнародний розшук, здійснення якого доручено оперативному підрозділу УСР в Тернопільській області ДСР Н Україна.

Таким чином, забезпечити явку у судове засідання для розгляду клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу неможливо, оскільки останній умисно ухиляється від органів досудового розслідування та його місцезнаходження невідоме.

Стаття 2 КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини; жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений; жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу; щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 189 КПК України, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Під час розгляду клопотання встановлено існування ризиків, зазначених у клопотанні, а саме що підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та розмір покарання і завданої шкоди, з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскільки в даному кримінальному провадженні наявні обставини, зазначені у ч. 3 ст. 187 КПК України, та стороною обвинувачення належним чином обґрунтовано наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного та достатні дані вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, переховується від органів досудового розслідування та вчиняє перешкоди кримінальному провадженню, тобто наявні підстави, визначені п.1 ч. 4 ст. 189 КПК України, клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 177, 187, 188, 189, 190 КПК України слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000244 від 17.05.2024 задовольнити.

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево Закарпатської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Затримана на підставі ухвали суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Про хід виконання ухвали повідомляти: старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 (вул. Валова, 11, м. Тернопіль, телефон (0352) 27-12-63) та прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 (вул. Листопадова, 4, м. Тернопіль, тел. (0352) 43-06-59).

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу 22.07.2025 або з моменту приводу підозрюваного ОСОБА_5 до суду, добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, відкликання ухвали прокурором.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1