Справа № 521/4838/20
Номер провадження:1-в/521/438/25
У Х В А Л А

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна

24 березня 2025 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 на стадії виконання судових рішень, розглянув подання органу пробації у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, засудженого: 27.09.2021 року вироком Малиновського районного суду м. Одеси за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 121 КК України, залишеним без змін ухвалою Одеського апеляційного суду від 29.09.2022 року, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст. ст. 75, 104, 76 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Сторони, які приймали участь, з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 , інші учасники, які приймали участь у судовому розгляді: представник Хаджибейського районного відділу ДУ «Центр Пробації» філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_5

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

Судом проводився розгляд подання начальника Хаджибейського районного відділу ДУ «Центр пробації» про приведення вироку у відповідність у зв`язку зі змінами у Кодексі України про адміністративні порушення згідно Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року та звільнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від подальшого відбування покарання.

Подання розглядалось за ініціативою начальника органу пробації.

2.Встановлені судом обставини із посиланням на докази.

З подання вбачається, що 18.07.2024 року прийнятий Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Відповідно, начальник органу пробації просить враховуючи положення ст. 5 КК забезпечити приведення у відповідність із вказаним законом вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 27.09.2021 року у відношенні ОСОБА_3 .

3.Позиції сторін.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти часткового задоволення подання, в тій частині, де діяння особи перестали бути кримінально караними.

Представник органу пробації просив суд задовольнити подання.

Засуджений повідомлявся про дату, час та місце розгляду подання належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

4.Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали, положення закону яким керувався суд.

Суду необхідно було вирішити питання приведення у відповідність до вимог Кримінального Кодексу України вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 27.09.2021 року, яким ОСОБА_6 визнано винним і засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 121 КК України та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, із застосуванням ст. ст. 75, 104, 76 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Встановлено, що 09.08.2024 року набрав законної сили Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», прийнятий 18.07.2024 року.

Зазначеним Законом внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інші закони України в частині розміру вартості майна для дрібного викрадення чужого майна. Відповідно до вказаного Закону, дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, має місце, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення має максимальну межу два неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що станом на 2025 рік становить 3028 гривень (1514 х 2 = 3028 грн.).

Таким чином, якщо вартість викраденого майна складає менше 3028 гривень, особа підлягає адміністративній відповідальності, відповідно до ст. 51 КУпАП.

У даному випадку, ОСОБА_6 вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 27.09.2021 року, залишеним без змін Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29.09.2022 року, засуджений за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 121 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 остаточно призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Зі змісту вироку вбачається, що ОСОБА_6 засуджений за таємне викрадення чужого майна, де сума завданої шкоди складає 1800,00 грн. Тобто, є очевидним, що вказане правопорушення, в силу змін до закону стало адміністративним правопорушенням.

Положення п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК, встановлюють вимогу, відповідно до якої кримінальне провадження підлягає закриттю в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. У даному випадку, особа засуджена, а тому підлягає застосуванню ст. 5 Кримінального Кодексу, яка встановлює, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Суд приймає рішення про звільнення від покарання засудженого ОСОБА_6 за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 27.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК.

Оскільки вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 27.09.2021 року за сукупністю злочинів у порядку передбаченому ч. 1 ст. 70 КК було визначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, із застосуванням ст. ст. 75, 104, 76 КК України звільненого з іспитовим строком на 2 (два) роки, ОСОБА_6 необхідно звільнити від відбування покарання за таємне викрадення чужого майна.

Відповідно чинним і незмінним залишиться загальне покарання, яке призначене ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Тобто, виключення з кваліфікації дій останнього кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, не змінює зміст вироку в цілому.

У даному випадку, суд вважає, що позбавлений можливості втручатись в остаточне покарання особі, оскільки не давав оцінку фактичним обставинам, не досліджував докази і відповідно не має право на вирішення питань, які має право вирішити суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Це різні функції та різні процедури.

Таким чином, незмінним залишиться до відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, із застосуванням ст. ст. 75, 104, 96 КК України з іспитовим строком два роки.

При цьому суд враховує, що зміни внесені у КУпАП, однак за змістом зазначений Закон втручається у положення Кримінального Закону, змінюючи сам зміст межі кримінальної відповідальності. Тому, будь-які софізми з приводу неможливості застосування норм закону у кримінально-правовому порядку, який змінив лише норми КУпАП при відсутності змін у Кримінальному Кодексі України, лише є свідченням, як казав видатний український письменник Іван Франко - «вісімнадцятого туману». Такий підхід, ніщо інше ніж певна звичка дивитись на речі, під кутом формально-буквального читання норми закону. Така звичка не дозволяє поглянути на речі відсторонено і набуває наукової ваги, за рахунок радянських патернів.

Відомо, що між буквою Закону та Духом права неможна поставити знак рівності. Зрозуміти будь-який закон, можливо лише вийшовши за його межі. Розуміти текст закону так, як його розумів автор, - недостатньо. Розуміння може бути і має бути кращим. Саме в цьому полягає творчий підхід до розуміння, який не зводиться до простого відтворення авторського змісту, а обов`язково включає критичну його оцінку; збереження всього позитивного та збагачення його змістом усіх тих реалій, які є характерними і для сучасного часу та органічно пов`язані зі змістом авторської позиції.

Відповідно, є очевидним, що тлумачення Кримінального Кодексу повинно відбуватись за допомогою змін у Кодекс України про адміністративні правопорушення.

Одночасно із звільненням особи від покарання за ч. 1 ст. 185 КК, суд не приймає рішення про виділення матеріалів і направлення їх до відповідного відділку поліції для вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП, оскільки з часу вчинення правопорушень минули строки, встановленні у ст. 38 КУпАП.

Постановляючи ухвалу, суд керується ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК, ст. ст. 537, 539 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки суду.

Подання начальникаХаджибейського районного відділу ДУ «Центр пробації» про приведення вироку суду у зв`язку із змінами у Кодексі України про адміністративні правопорушення відповідно до закону задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 27.09.2021 року за ч. 1 ст. 185 КК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК за епізодом кримінального правопорушення, який мав місце 09.01.2020 року, сума завданої шкоди складає 1800, 00 грн., у зв`язку із внесеними змінами Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, яким усунута караність діянь, вчинених засудженим.

Загальне покарання, яке призначене вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 27.09.2021 року у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, із застосуванням ст. 75, 104, 76 КК України з іспитовим строком 2 (два) роки залишити без змін.

В іншій частині подання відмовити.

2.Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

С У Д Д Я: ОСОБА_1