Справа № 452/4268/24
Провадження № 1-кс/452/970/2024
У Х В А Л А

Іменем України

25 листопада 2024 року м. Самбір

Слідча суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: слідчого СВ Самбірського районного відділення поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , прокурора Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Самбірського районного відділення поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України, з середньою освітою, який не є особою з інвалідністю, раніше несудимого,

В С Т А Н О В И Л А :

Слідчий СВ Самбірського районного відділення поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 25 листопада 2024 року звернулася до слідчої судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області із клопотання, погодженим прокурором Самбірської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів без можливості внесення застави, посилаючись на те, що слідчим відділенням Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000690 від 23 листопада 2024 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

У клопотанні зазначено, що 23 листопада 2024 року, приблизно о 1 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в гостях, по місцю проживання у

гр. ОСОБА_7 , за адресою:

АДРЕСА_2 , та приревнувавши останнього до своєї колишньої дівчини ОСОБА_8 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , який в цей час був в іншій кімнаті з ОСОБА_8 , взяв кухонний ніж, який перебував на кухонному столі, та наніс три удари ножем в ділянку грудної клітки ззаду справа потерпілому ОСОБА_7 , чим спричинив останньому згідно довідки № 84/13840 від 23 листопада 2024 року, виданої КНП СМР «Самбірська центральна лікарня», проникаюче ножове поранення грудної клітки справа ззаду та посттравматичний правобічний гемопневмоторакс, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння потерпілому ОСОБА_7 , тобто у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

ОСОБА_5 23 листопада 2024 року о 10 год. 15 хв., в порядку ст. 208 КПК України, затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1

ст. 121 КК України, та повідомлено про підозру у вчинення даного кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчий вказує про те, що у ході досудового розслідування встановлено ризики щодо особи підозрюваного ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні, передбачені ст. 177 КПК України, а саме останній може:

- переховуватись від органів досудового розслідування або суду;

- незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_7 та неповнолітнього свідка ОСОБА_8 ;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме затягувати досудове розслідування.

На переконання прокурора та слідчого запобігти зазначеним ризикам шляхом обрання підозрюваній більш м`якого запобіжного заходу є неможливим.

У судовому засіданні слідчий СВ Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримали повністю, покликаючись на обставини викладені у ньому, просили задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, повідомив суду, що спричинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 , бо хотів захисти від нього ОСОБА_8 . Після вчиненого повідомив швидку та поліцію. Намірів перешкоджати слідству не має, буде виконувати всі покладені на нього обов`язки.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 також просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, а саме у виді нічного домашнього арешту, та надав суду відповідні документи, що характеризують підозрюваного. Ризики, зазначені прокурором не доведені, ґрунтуються на припущеннях.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та матеріали клопотання слідчого слід дійти до наступного висновку.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення, наведеного у п.175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява

№ 42310/04) від 21.04.2011 року, де зазначено, що обґрунтована підозра - це існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 28.10.1994 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), заява

№ 14310/88, зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Підозра у інкримінованих ОСОБА_5 діях є обґрунтованою і підтверджується:

- протоколом огляду місця події від 23 листопада 2024 року, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 23 листопада 2024 року;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 від 23 листопада 2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 23 листопада 2024 року;

- протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_8 від 23 листопада 2024 року;

- довідкою № 84/13840 виданою КНП СМР «Самбірська центральна лікарня» від 23 листопада 2024 року.

Отже, оцінюючи факти та інформацію, якими сторона обвинувачення обґрунтовує причетність ОСОБА_5 до вчинення даного кримінального правопорушення, слідча суддя дійшла висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Щодо наявності ризиків, на які вказує сторона обвинувачення, слідча суддя зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Оцінюючи існування ризиків з боку ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином суд звертає увагу на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року в якій ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Як встановлено судом ОСОБА_5 обвинувачується за ч. 1 ст. 121 КК України, санкція якої передбачає покарання від п`яти до восьми років позбавлення волі, тобто у вчиненні тяжкого злочину, який вчинив перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Як зазначає слідчий ОСОБА_5 приховав знаряддя вчинення злочину, відмовився надавати показання, будучи допитаним в якості підозрюваного.

Разом з тим, у справі «В. проти Швейцарії» (W. v. Switzerland), заява № 14379/88, від 26.01.1993 року, п. 33. ЄСПЛ вказав, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою … При цьому треба враховувати характер обвинувачуваного, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом, і його міжнародні контакти.

Підозрюваний має міцні соціальні зв`язки (мати, батька, бабусю), що підтверджується довідкою про склад сім`ї; має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де згідно характеристики старости ОСОБА_10 . ОСОБА_11 характеризується позитивно. Раніше до кримінальної відповідальності не притягувався; самостійно повідомив органи поліції про вчинене.

Враховуючи зазначене, слідча судддя вважає, що стороною обвинувачення не доведено зазначених ризиків.

Оцінюючи існування ризиків з боку ОСОБА_5 впливу на потерпілого та свідків слід зазначити таке.

Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

Можливість впливу з боку ОСОБА_5 потерпілого на свідків суд вважає слушним, враховуючи, що вони є добре знайомими, перебувають в одному колі спілкування; крім того суд враховує письмову заяву свідка ОСОБА_8 з приводу впливу на неї з боку матері підозрюваного. Щодо наданих слідчій судді заяв від потерпілого ОСОБА_7 , в яких він зазначив, що вони з ОСОБА_5 є товарищами, претензій до нього він не має, бо вони примирилися, то такі заяви не спростовують наявність ризику впливу на потерпілого та свідків.

Отже, слідча суддя вважає, що слідчим доведено зазначений ризик.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Доводи слідчого про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризиків зазначених у клопотанні є непереконливими.

Згідно частини 4 статті 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оцінюючи в сукупності особу підозрюваного, обставини вчинення кримінального правопорушення, необхідність забезпечення виконання підозрюваного покладених на нього процесуальних обовязків та запобігти спробам переховуватись від досудового слідства та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню, слідча суддя вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, а саме - у виді цілодобового домашнього арешту на строк шістдесят днів.

Слідча суддя вважає, що саме такий вид запобіжного заходу забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, позбавить його можливості переховуватися та перешкоджати кримінальному провадженню.

Частиною 1 та частиною 2 ст. 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При обранні даного запобіжного заходу слідча суддя також до уваги приймає те, що ОСОБА_5 має постійне зареєстроване місце проживання, а саме : АДРЕСА_1 . Доказів протилежного слідчій судді не надано.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 9, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 376 КПК України, слідча суддя,

П О С Т А Н О В И Л А :

У задоволенні клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором-процесуальним керівником, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000690 від 23 листопада 2024 року відмовити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу - шістдесят днів, який обчислюється з дня винесення ухвали, з 25 листопада 2024 року; дія ухвали суду про застосування запобіжного заходу закінчується 23 січня 2025 року.

ОСОБА_5 заборонити залишати своє фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до Самбірського районного відділення поліції ГУ НП у Львівській області, до Самбірської окружної прокуратури, до Самбірського міськрайонного суду Львівської області за першою вимогою;

- не відлучатись з місця проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду та слідчого, прокурора;

- утримуватися від будь-якого спілкування із потерпілим, свідками по даному кримінальному провадженню;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст.181 КПК України, працівники Національної поліції України з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під домашнім арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього судом обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвалу для виконання направити Самбірському районному відділу ГУ МВС України у Львівській області (Львівська область, м. Самбір, вул. Степана Бандери, 4) за місцем проживання підозрюваного.

Ухвалу може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст цієї ухвали суду виготовлено в нарадчій кімнаті, проголошено, надано для ознайомлення учасникам кримінального провадження 28 листопада 2024 року о 9 год.

15 хв.

Слідча суддя