Справа№534/45/25
Провадження №1-кп/534/6/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Горішні Плавні кримінальне провадження №0000010 від 08 січня 2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ Дніпропетровльської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, тимчасово непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Комсомольського міського суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України.

Крім цього, разом з обвинувальним актом до Комсомольського міського суду надійшла угода, укладена між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 про визнання винуватості від 09 січня 2025 року, якою досягнуто наступне.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в межах цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону та усіх положень складеної угоди.

Сторонами в угоді визначено, що у випадку укладення та затвердження даної угоди, обвинувачений та прокурор вправі оскаржити вирок з наступних підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди.

Також згідно тексту угоди про визнання винуватості, обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора і обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку.

Обвинуваченому ОСОБА_4 додатково роз`яснено судом його право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди.

По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України у обсязі, пред`явленого йому обвинувачення.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 2 ст. 436-2 КК України - у виді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч. 3 ст. 436-2 КК України - у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком, встановленим судом.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Відповідно до положень ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію та примусово безоплатно вилучити у власність ноутбук «Lenovo», P/N: 59355853, S/N: WB09880358, M/O: WB0212141G, що був використаний як знаряддя вчинення кримінальних правопорушень.

Сторонами в угоді враховано наявність двох пом`якшуючих покарання обставин та особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Дослідивши дану угоду, заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд дійшов наступних висновків.

Так, 24.02.2022 військовослужбовці Збройних сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частини території України, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Збройна агресія РФ продовжується по теперішній час.

У зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідально до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

У подальшому, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, строк дії воєнного стану в Україні продовжувався указами Президента України. Дія воєнного стану в Україні триває до теперішнього часу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , з метою обміну інформацією з невизначеним колом осіб за допомогою невстановленої електронно-обчислювальної техніки у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 2019 року, в загальнодоступній та соціально-орієнтованій інтернет-мережі «Одноклассники» за електронною адресою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » створив електронну сторінку (аккаунт) під мережевим псевдонімом « ОСОБА_6 », яка має електронне посилання: « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

ОСОБА_4 , 13.12.2022, займаючи антиукраїнську позицію та підтримуючи дії держави-агресора (РФ) у проведенні агресивної війни проти України, маючи злочинний умисел, спрямований на поширення матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії РФ проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, а також на доведення цих матеріалів до відома користувачів сайту «Одноклассники», реалізуючи та бажаючи довести його до кінця, і досягнути свою злочинну мету, усвідомлюючи, що зазначений сайт відвідується необмеженим колом осіб, у тому числі з числа громадян України, перебуваючи за місцем фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи власний ноутбук марки «Lenovo», P/N: 59355853, S/N: WB09880358, M/O: WB0212141G, на виконання свого злочинного умислу, здійснив поширення на своїй сторінці сайту «Одноклассники» під мережевим псевдонімом « ОСОБА_6 », яка має електронне посилання: « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відеоматеріалу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » наступного змісту: «…народ Украины. Как ты думаешь, что происходило в Донбассе? Это не был русский сепаратизм. Это было то, что украинский народ того района сказал: «Нет нацистам», взял в руки оружие и физически боролся с ними. Они единственные хорошие украинцы, жители восточной Украины, которые решили восстать, рискнули своими жизнями, чтобы противостоять нацистскому злу, исходящему с Киева, единственные хорошие украинцы. Все остальные плохие украинцы, обматывают людей вокруг столбов, раскрашивают их лица в зеленый цвет, шлёпают их по голым задницам, называют «орками», убивают военнопленных, выслеживают людей, убивают их. Мне к вам нету никакого сочувствия, я надеюсь вы все замерзните насмерть. Я надеюсь, что с вами случится все плохое до тех пор, пока наконец-то не поймете, что единственный выход из этого - убить нацистов. Присоединяйся к хорошей Украине. Знаешь, что? Хорошей Украины больше нет. Теперь они россияне», що розміщений за посиланням: « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Відповідно до висновку експерта № 30 від 24.12.2024 за результатами судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи мовлення, проведеної експертом експертного сектору Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБУ в УСБУ в Полтавській області, у текстовому відображенні даного відеоматеріалу, наявні висловлювання, у яких міститься заперечення збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, шляхом представлення її як внутрішнього громадянського конфлікту.

Зміст даної публікації доведений до відома та доступний до вільного перегляду невизначеному колу осіб - користувачів соціально-орієнтованого ресурсу мережі Інтернет «Одноклассники», які відвідували електронну сторінку « ОСОБА_6 », а також шляхом автоматичного сповіщення усіх користувачів вказаної соціальної мережі, котрі додані до розділу «Друзі» вищеназваного аккаунту.

Тобто, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних суспільно-небезпечних наслідків, з метою швидкого розповсюдження та донесення до необмеженого кола осіб інформації антиукраїнської спрямованості, 13.12.2022 здійснив поширення у загальнодоступній та соціально-орієнтованій інтернет-мережі «Одноклассники» матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії РФ проти України як внутрішнього громадянського конфлікту.

Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст. 436-2 КК України.

У подальшому, діючи повторно, 29.01.2023 ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи власний ноутбук марки Lenovo, P/N: 59355853, S/N: WB09880358, M/O: WB0212141G, на виконання свого злочинного умислу, здійснив поширення на своїй сторінці сайту «Одноклассники» під мережевим псевдонімом « ОСОБА_6 », яка має електронне посилання: « ІНФОРМАЦІЯ_3 », публікації наступного змісту: «Тут все более чем очевидно. И ни один крымчанин еще не пожалел, что их наконец-то освободили. В Крыму построено за 23 года при Украине: дача ОСОБА_10, дача ОСОБА_7 , дача ОСОБА_8 , палатки, шале, клоповники и. т.д. За 8 лет при России: Крымский мост, трасса Таврида, Аэропорт Симферополь, Республиканская клиническая больница, и т.д. Крымчане знают, кто на самом деле был оккупантом», що розміщена за посиланням: « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

Відповідно до висновку експерта № 30 від 24.12.2024 за результатами судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи мовлення, проведеної експертом експертного сектору Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБУ в УСБУ в Полтавській області, у текстовому відображенні даної публікації, наявні висловлювання, у яких міститься виправдовування тимчасової окупації частини території України, а саме півострову Крим.

Зміст даної публікації доведений до відома та доступний до вільного перегляду невизначеному колу осіб - користувачів соціально-орієнтованого ресурсу мережі Інтернет «Одноклассники», які відвідували електронну сторінку « ОСОБА_6 », а також шляхом автоматичного сповіщення усіх користувачів вказаної соціальної мережі, котрі додані до розділу «Друзі» вищеназваного аккаунту.

Тобто, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних суспільно-небезпечних наслідків, з метою швидкого розповсюдження та донесення до необмеженого кола осіб інформації антиукраїнської спрямованості, повторно 29.01.2023 здійснив поширення у загальнодоступній та соціально-орієнтованій інтернет-мережі «Одноклассники» матеріалів, у яких міститься виправдовування тимчасової окупації частини території України.

Отже, дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 436-2 КК України, тобто поширення матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту; та у поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування тимчасової окупації частини території України, вчиненому повторно.

Між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 , яка здійснювала процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000010 від 08.01.2024 та ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 09 січня 2025 року укладено угоду про визнання винуватості.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та беззастережно, пояснив, що розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, кваліфікацію та покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, а саме призначення йому покарання за ч. 2 ст. 436-2 КК України - у виді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч. 3 ст. 436-2 КК України - у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком, встановленим судом, з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків відповідно до ст. 76 КК України. Відповідно до положень ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію та примусово безоплатно вилучити у власність ноутбук «Lenovo», P/N: 59355853, S/N: WB09880358, M/O: WB0212141G, що був використаний як знаряддя вчинення кримінальних правопорушень.

Під час судового засідання ОСОБА_4 підтвердив, що визнання винуватості з його боку було беззастережним, добровільним та без будь-якого примусу.

Обвинувачений у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості в поданій суду редакції.

Добровільність позиції ОСОБА_4 у суду сумніву не викликала.

Прокурор та захисник обвинуваченого проти затвердження угоди не заперечували.

Обставинами, які пом`якшують покарання є: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлені.

При обранні міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів, які відносяться за ч.2 ст.436-2 КК України до нетяжкого злочину та за ч.3 ст.436-2 КК України до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а також його вік та сімейний стан, відсутність неповнолітніх дітей на утриманні, наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючої обставини покарання, стан здоров`я, обставину, що обвинувачений у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває, характеристику за місцем проживання, ставлення обвинуваченого до вчинених ним кримінальних правопорушень, повного визнання обвинуваченим вини, його процесуальну поведінку під час судового розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч.1ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст.436-2 КК України, які згідно ст.12 КК України відносяться до нетяжких злочинів за ч.2 ст.436-2 КК України та до тяжких злочинів за ч.3 ст.436-2 КК України.

У відповідності до ч.2 ст.75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання, зокрема, у виді позбавлення волі, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У таких випадках, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років (частини 3-4 статті 75 КК України).

Отже, вирішуючи питання щодо тривалості строку випробування, суд, з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень, що належать до нетяжких злочинів за ч.2 ст.436-2 КК України та до тяжких злочинів за ч.3 ст.436-2 КК України, особу обвинуваченого, вважає необхідним визначити ОСОБА_9 дворічний іспитовий строк з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Таким чином, при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст.474 КПК України, судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону про кримінальну відповідальність, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою.

Обставин, які перешкоджають затвердженню угоди, не встановлено.

Відповідно до ч. 1ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи вищевикладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди від 09.01.2025 про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Майнової шкоди кримінальним правопорушенням не завдано.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо, зокрема, майно було використано як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, враховуючи положення п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, суд застосовує спеціальну конфіскацію до майна, за допомогою якого було вчинено злочин, а саме: ноутбук «Lenovo», P/N: 59355853, S/N: WB09880358, M/O: WB0212141G.

Крім того, ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 05.02.2024 було накладено арешт на мобільний телефон марки Galaxy, M12, моделі SM-M127F/DSN, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 з sim-картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ України», з номером мобільного телефону НОМЕР_4 , та sim-картою, щодо якої в розділі загальних відомостей мобільного телефону інформація невідома.

Прокурор зазначила, що досудовим розслідуванням не доведено, що вказаний мобільний телефон використовувався обвинуваченим ОСОБА_4 як знараддя вчинення злочинів, передбачених ч. 2, 3 ст. 436-2КК України, тому просила скасувати арешт, накладений на зазначений вище мобільний телефон, та повернути його власнику.

Обвинувачений та його захисник погодились з клопотанням прокурора.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

У зв`язку з викладеним, суд прийшов до переконання, що клопотання прокурора є обгрунтованим і підлягає задоволенню.

Отже, доля речових доказів вирішена судом в порядку ст. 100 КПК України.

У кримінальному провадженню наявні процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експерта під час здійснення досудового розслідування, а саме витрати за проведення судової-лінгвістичної експертизи № 30 від 24.12.2024 у розмірі 10 346 грн 70 коп., які підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 ; витрати за проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи № СЕ-19/117-24/11439-КТ від 19.07.2024 у розмірі 3 029 грн 12 коп та витрати на проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи № СЕ-19/117-24/11451-КТ від 09.07.2024 у розмірі 3 029 гр 12 коп.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирався, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного та керуючись статтями 373, 468-470, 472-476 КПК України, ст.ст. ч.1 ст. 70, 75, 76, ч. 2 ст 436-2, ч. 3 ст.436-2 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 09 січня 2025 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 з іншого боку.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 436-2 КК України у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки без конфіскації майна;

- за ч. 3 ст. 436-2 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання ОСОБА_4 у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання зі встановленням іспитового строку тривалістю два роки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтись до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації до цього органу.

До набрання вироком законної сили заходи забезпечення кримінального провадження до ОСОБА_4 не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової лінгвістичної експертизи № 30 від 24.12.2024 - 10 346 (десять тисяч триста сорок шість) грн 70 (сімдесят) коп., витрати за проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи № СЕ-19/117-24/11439-КТ від 19.07.2024 у розмірі 3 029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн 12 (дванадцять) коп. та витрати за проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи № СЕ-19/117-24/11451-КТ від 09.07.2024 у розмірі 3 029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн 12 (дванадцять) коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 05.02.2024 на мобільний телефон марки Galaxy, M12, моделі SM-M127F/DSN, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 з sim-картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ України», з номером мобільного телефону НОМЕР_4 , та sim-картою, щодо якої в розділі загальних відомостей мобільного телефону інформація невідома.

Речові докази по справі:

- мобільний телефон марки Galaxy, M12, моделі SM-M127F/DSN, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 з sim-картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ України», з номером мобільного телефону НОМЕР_4 , та sim-картою, щодо якої в розділі загальних відомостей мобільного телефону інформація невідома - повернути власнику.

На підставі ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати у кримінальному провадженні спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави речовий доказ ноутбук «Lenovo», P/N: 59355853, S/N: WB09880358, M/O: WB0212141G, що знаходиться на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів СВ УСБУ в Полтавській області.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому, захиснику обвинуваченого роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_1