Справа 688/449/25
№ 1-в/688/75/25
УХВАЛА

Іменем України

05 лютого 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироків щодо нього до вимог закону і визначення остаточної міри покарання,

ВСТАНОВИВ :

27.01.2025 засуджений ОСОБА_4 звернувся до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням про приведення вироків, за якими він відбуває покарання в ДУ «Шепетівська виправна колонія», відповідно до вимог закону № 3886-ІХ від 18.07.2024 та визначення йому остаточної міри покарання.

В судове засідання представник ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98») та засуджений ОСОБА_4 не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд клопотання без їхньої участі.

Відповідно до частини п`ятої статті 539 КПК України їхнє неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив привести вирок у відповідність до вимог закону.

Заслухавши думку прокурора та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, а саме - місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання, тому числі, про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.2 і 3 ст.74 Кримінального кодексу України.

9 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями частини шостої статті 3 КК України визначено, що зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з частиною п`ятою Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до частини другої статті 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

В силу частини першої статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, зміна розміру дрібного викрадення чужого майна з 0,2 нмдг до 2 нмдг є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого статтею 185 КК України, оскільки в тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в статті 51 КУпАП.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений:

-вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20 травня 2019 року за ч. 3 ст.297 КК України до 4 років позбавлення волі зі звільненням від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки;

-вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 1 червня 2020 року, зміненим ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 29 вересня 2020 року, за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення покаранням, визначеним вироком Ізяславського районного суду від 20.05.2019, до 4 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 162 КК України до 1 року обмеження волі, за ч. 3 ст. 297 КК України до 4 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі;

-вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2020 року за ч.3 ст. 297 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за цим вироком і вироком Ізяславського районного суду від 01 червня 2020 року до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Згідно вироку Ізяславського районного суду Хмельницької області від 1 червня 2020 року ОСОБА_4 вчинив 1 квітня 2019 року викрадення чужого майна на суму 1072,80 грн, 15 квітня 2019 року на суму 280 грн, 18.02.2020 на суму 1170 грн.

Станом на 1 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1921 грн., відповідно 50 відсотків від його розміру становить 960,50 грн, а розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за статтею 185 КК України, становить 1921 грн (960,50 х 2=1921).

Станом на 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2027 грн., відповідно 50 відсотків від його розміру становить 1013,50 грн, а розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за статтею 185 КК України, становить 2027 грн (1013,50 х 2=2027).

Суд вважає, що в зв`язку з декриміналізацією крадіжки майна розміром до 2 нмдг, особи, засуджені за такі крадіжки, підлягають звільненню від призначеного покарання.

Відтак, оскільки ОСОБА_4 вчинив крадіжки майна розміром до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, він підлягає звільненню від покарання, призначеного вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 1 червня 2020 року, зміненого ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 29 вересня 2020 року, за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі.

В частині призначення остаточного покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області залишається без змін.

Підстави для зміни вироку Ізяславського районного суду від 22 жовтня 2020 року, яким визначено остаточне покарання засудженому ОСОБА_4 , відсутні.

Відтак, підстав для визначення засудженому остаточної міри покарання немає, тому в цій частині у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Клопотання засудженого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Привести вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 1 червня 2020 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 1 червня 2020 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у виді 1 року обмеження волі, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185 КК України, у виді 2 років позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_4 засудженим вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 1 червня 2020 року за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, за ч. 3 ст. 297 КК України - до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

В решті вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 1 червня 2020 року, змінений ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 29.09.2020, залишити без змін.

В задоволенні клопотання в частини визначення остаточної міри покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя ОСОБА_1