Справа № 183/1147/25
№ 1-кп/183/1498/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2025 року Дніпропетровська обл.,

м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000036 від 09.01.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Тюменської області, РФ, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Наказом командира військової частині НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13 липня 2024 року № 196 солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду механіка відділення ремонту та зарядки акумуляторних батарей взводу технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст.ст. 11,16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України (далі Статут), бути взірцем виконання службового обов`язку, свято і непорушно додержуватися Конституції України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

09 січня 2025 року приблизно о 15 годині 10 хвилин знаходився у приміщені магазину «Харчі», розташованому за адресою: вул. Паланкова, буд. 7, м. Самар Дніпропетровської обл., де продавець ОСОБА_6 з метою продажу помістила до поліетиленового пакету 10 пачок цигарок «CAMEL» та поклала їх на поверхню прилавку. В цей момент, розуміючи, що не має при собі грошових коштів на оплату товару, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а саме: вищезазначених пачок цигарок.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , 09 січня 2025 року о 15 годині 11 хвилини, продовжуючи знаходитися у приміщенні магазину «Харчі», розташованому за адресою: вул. Паланкова, буд. 7, м. Самар Дніпропетровської обл., усвідомлюючи відкритий характер своїх протиправних дій, з метою відволікти увагу продавця ОСОБА_6 , замовив печиво, яке знаходилося позаду продавчині, та в той момент, коли ОСОБА_6 відвернулася, діючи умисно, з корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, вчиняючи злочин в умовах воєнного стану, лівою рукою схопив поліетиленовий пакет, всередині якого знаходилися 10 пачок цигарок «CAMEL», які належать ФОП « ОСОБА_7 », та побіг до виходу з приміщення магазину.

В цей момент дії ОСОБА_5 були помічені свідком ОСОБА_6 , яка почала кричати в слід ОСОБА_5 , однак останній, не звертаючи увагу на вимоги ОСОБА_6 , втік з місця скоєння злочину та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ФОП « ОСОБА_7 » майнову шкоду у розмірі 1166, 70 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України відкрите викрадення майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованих йому діянь та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються. При цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, доходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання, суд, відповідно до вимог ст.ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, обвинувачений вчинив тяжкий злочин.

Обставиною, яка згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він на обліку у лікарів психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває, не одружений, раніше не судимий.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, відношення особи до скоєного кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, думку сторони обвинувачення у зв`язку з чим, суд вважає, що обвинуваченому за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк сім років.

Обвинувачений ОСОБА_5 09 січня 2025 р. був затриманий.

Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2025 р. щодо ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, який під час судового провадження продовжувався.

Час тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою (з 09 січня 2025 р.) слід зарахувати у строк відбуття ним покарання за цим вироком із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили слід залишити раніше застосований - тримання під вартою.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368 - 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк сім років.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши у строк відбуття покарання час тримання його під вартою із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі, починаючи з 09 січня 2025 р..

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити раніше застосований - тримання під вартою.

Речові докази:

-Розпаковану пачку з-під сигарет «CAMEL» жовтого кольору у кількості 12 шт. повернути потерпілій ОСОБА_7 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1