Справа № 227/611/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, отримане суддею 06 січня 2025 року, подання заступника начальника відділу № 15 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонських областях ОСОБА_4 про приведення вироку Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2021 року, яким засуджено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність згідно з діючим законодавством, а саме звільнити засудженого від покарання у зв`язку з декриміналізацією діяння.

В С Т А Н О В И В:

Відповідно рішення Вищої ради правосуддя від 24.09.2024 № 2797/0/15-24 змінена з 7 жовтня 2024 року територіальна підсудність судових справ Добропільського міськрайонного суду Донецької області шляхом її передачі до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська.

У зв`язку з вище наведеним рішенням Вищої ради правосуддя заступник начальника відділу № 15 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонських областях ОСОБА_4 (далі по тексту скорочено ініціатор подання (клопотання)) органу пробації) звернулась до Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська суду з поданням про приведення вироку Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2021 року, яким засуджено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність згідно з діючим законодавством.

Керівник або ініціатор подання органу пробації, або визначений керівником представник органу пробації та засуджений у судове засідання не прибули.

Прокурор у судовому засіданні висловив думку, що подання підлягає задоволенню у зв`язку з декриміналізацією вчиненого засудженим діяння та можливо здійснити судовий розгляд за відсутності керівника, ініціатора подання, органу пробації, представника органу пробації, засудженого, оскільки права останнього не порушуються, не погіршується його становище.

Вислухавши думку прокурора, суд прийшов до висновків, які мотивує наступним чином.

Вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2021 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, з покладанням на останнього виконання певних обов`язків.

Загальна вартість майна, яке викрав ОСОБА_5 , складає 1119 гривень 20 копійок.

Вирок суду набрав чинності.

Ініціатор подання органу пробації посилається на те, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ХІ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до Кодексу України про адміністративне правопорушення, зокрема, статтю 51 викладено в новій редакції.

Цим Законом внесено зміни до ст. 51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом, крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у 2021 році становить 2189 гривню.

Також, ініціатор подання органу пробації посилається на те, що згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Ураховуючи, що згідно вироку Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2021 року сума заподіяних ОСОБА_5 збитків складає 1119 гривень 20 копійок, що становить менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян 2189 грн., ініціатор подання органу пробації просить суд розглянути питання щодо приведення вироку Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2021 року відносно ОСОБА_5 у відповідність до діючого законодавства, тобто, фактично звільнити засудженого від покарання у зв`язку з декриміналізацією діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до згаданого вироку ОСОБА_5 30.01.2021 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, а саме таємно викрав чуже майно (крадіжка), вчинене повторно.

Загальна вартість майна, яке викрав ОСОБА_5 , складає 1119 гривень 20 копійок.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ХІ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до Кодексу України про адміністративне правопорушення, зокрема, статтю 51 викладено в новій редакції.

Новою редакцією частини 2 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України визначено, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України передбачена податкова соціальна пільга у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на І січня звітного податковою року.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року у розмірі 2189 гривні.

Відповідно, 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб установленого на 1 січня 2021 року становить 1094,5 гривень.

З зазначеного вбачається, що з 09.08.2024 особа підлягає адміністративній відповідальності за крадіжку вчинену у 2021 році, на час вчинення злочину - 30.01.2021 року, якщо вартість викраденого майна не перевищує 2189 гривню.

Викладене узгоджується з постановою Верховного Суду від 22 серпня 2024 року, справа №567/507/23, провадження № 51-7110 км 23.

Частиною 1 статті 3 Кримінального кодексу України визначено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Частиною 6 статті 3 Кримінального кодексу України визначено, що зміни до законодавці' України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною І статті 5 Кримінального кодексу України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові № 0306/7567/12 вказала, що за загальним правилом, закріпленим у частині 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння, визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Аналогічного висновку дійшла Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи № 278/1566/21.

Висновок суду.

09.08.2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та визначено граничну вартість викраденого чужого майна, яка може підпадати під кваліфікацію дій особи за відповідною частиною статті 51 КУпАП.

У зв`язку із чим, інкриміноване особі у межах кримінального провадження викрадення чужого майна (крадіжка) на суму до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, виходячи із того розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння, законодавцем віднесено до адміністративних правопорушень, що посягають на власність, та такі діяння не є кримінально караними відповідно до диспозицій частин статті 185 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, суд зазначає, що відповідно положення ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редавції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024 року, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги на 2021 рік, з 01 січня 2021 р. по 1 липня 2021 р., складав 1094,5 гривень. Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1240, 5 х 2=2189 грн.

Згідно з вирокомДобропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2021 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України за крадіжку чужого майна 30.01.2021 року на суму 1119 гривень 20 копійок, що станом на день скоєння злочину складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2189 грн.).

Таким чином, на засудженого ОСОБА_5 розповсюджується дія Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення подання та звільненнязасудженого за діяння, караність якого законом усунена, від покарання, призначеного вироком (ч. 2 ст. 74 КК України).

Керуючись ст.ст. 369, 376, 537, 539 КПК України, Законом України № 3886-IХ від 18.07.2024 року, ч. 1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Подання заступника начальника відділу № 15 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонських областях ОСОБА_4 , - задовольнити.

Негайно звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який засуджений за діяння, караність якого законом усунена, від покарання, призначеного вироком

Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду черезАмур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

16.01.2025