Справа № 565/533/23
Провадження № 1-кп/565/21/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000178 від 03.09.2021 року щодо

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зміїнець Луцького району Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.ч. 2-3 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України;

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Ковель Волинської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Кузнецовським міським судом Рівненської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000178 від 03.09.2021 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2-3 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст.307 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 подав клопотання про продовження застосування до обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор посилається на продовження існування ризиків переховування обвинувачених від суду, незаконного впливу на свідків, інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, будуть недостатніми для запобігання вказаним ризикам. В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 вимоги клопотань підтримав та просив їх задовольнити з підстав зазначених у клопотаннях.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 їх захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотань та просили обрати щодо обвинувачених більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши додані до клопотань матеріали та докази, дійшов наступних висновків.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_10 , ОСОБА_7 обвинувачуються у тому, що ОСОБА_6 приблизно з вересня 2021 року створив та очолив організовану групу, до якої залучив ОСОБА_7 та особу, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, для незаконного збуту наркотичних засобів на території Рівненської області з метою отримання прибутку. Незаконна діяльності вказаної організованої групи була спрямована на придбання, зберігання та перевезення з метою збуту наркотичного засобу - метадону, обіг якого обмежено, та подальшого його збуту на території Рівненської області, з метою отримання незаконних доходів.

У період з вересня 2021 року до 04 лютого 2023 року ОСОБА_6 організовував незаконне придбання наркотичного засобу - метадону, обіг якого обмежено, та подальший його незаконний збут споживачам на території м. Вараш та м. Рівне, Рівненської області. Реалізовуючи злочинний план, ОСОБА_7 придбавала через медичні центри в м. Рівне та в м. Київ наркотичний засіб - метадон, який передавала ОСОБА_6 , та здійснювала його незаконний збут. ОСОБА_6 розподіляв отриманий наркотичний засіб для його подальшого збуту між учасниками організованої групи. Для реалізації обумовленої злочинної мети ОСОБА_6 також особисто здійснював незаконний збут наркотичного засобу - метадону та надавав вказівки учасникам організованої групи щодо його незаконного збуту.

Особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження та ОСОБА_7 , як виконавці, виконували вказівки ОСОБА_6 та за його дорученням продавали наркотичний засіб - метадон споживачам на території м. Вараш та м. Рівне, Рівненської області. Грошові кошти, отримані від незаконного збуту наркотичного засобу, ОСОБА_6 розподіляв між усіма учасниками групи.

У період з вересня 2021 року до 04 лютого 2023 року учасники організованої групи незаконно придбали та зберігали з метою збуту наркотичний засіб - метадон, обіг якого обмежено, загальною масою не менше 3,0863 грам у вигляді 190 таблеток, з якого незаконно збули наркотичний засіб - метадон, у кількості не менше 40 таблеток, що становить загальною масою не менше 0,9193 грам.

За вказаними фактами ОСОБА_6 обвинувачується за ч.ч. 2-3 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 обвинувачується за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України, тобто у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Ухвалами Кузнецовського міського суду Рівненської області від 04.02.2023 та від 06.02.2023 слідчим суддею застосовано до обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів. У подальшому строк дії запобіжного заходу обвинуваченим неодноразово продовжувався. Востаннє такий строк ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03.02.2025 продовжено до 04.04.2025 включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно із ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів суду; незаконно впливати на свідка, іншого обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, продовження існування ризику переховування від органу досудового розслідування доводиться тим, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачуються у вчинені особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України. Так, у разі визнання судом їх винними у вчиненні вказаного злочину, їм загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а інші більш м`які міри покарання за вчинення вказаного кримінального правопорушення не передбачені. На думку суду, можливість застосування до осіб покарання у виді позбавлення волі на значний строк, може у разі усвідомлення особами невідворотності і реальності його застосування спонукати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до уникнення покарання, а отже переховування від органів досудового розслідування та суду. При цьому суд враховує відсутність міцних соціальних зв`язків, що вказує на відсутність будь-яких соціальних гарантій того, що у разі не застосування до них запобіжного заходу у виді тримання під вартою вони залишаться надалі проживати за місцем своєї реєстрації.

Крім того, суд враховує, що 21.12.2023 обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заявили у судовому засіданні про хворобливий стан та неможливість брати участь у розгляді справи за станом здоров`я та повідомили про те, що звертались із скаргами на погане самопочуття до медичної частини ДУ «Рівненський слідчий ізолятор». У зв`язку незадовільним станом здоров`я обвинувачених судове засідання було відкладене. Проте, зі змісту листа Філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Волинській та Рівненській областях від 03.01.2024 вбачається, що звернень громадян ОСОБА_6 не зареєстровано. Зареєстровано лише звернення ОСОБА_7 , якій надані лише рекомендації щодо лікування. Відомостей про те, що обвинувачені за станом здоров`я не могли брати участь у судовому засіданні 21.12.2023 лист не містить. Викладене вказує на схильність обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_11 до чинення перешкод судового розгляду кримінального провадження та підтверджує продовження існування ризику ухилення їх від суду.

Продовження існування ризику незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні доводиться тим, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні злочину, пов`язаного із незаконним збутом наркотичних речовин. У вказаному кримінальному провадженні до деяких свідків під час досудового розслідування застосовано заходи безпеки, оскільки вони побоюються, що обвинуваченні можуть чинити на них протиправний вплив через надання ними органу досудового розслідування та суду показань щодо діяльності обвинувачених. Вказана обставина, свідчить про те, що обвинувачені з метою ухилення від відповідальності за вчинений злочин, чи пом`якшення відповідальності за нього, можуть з використанням погроз, фізичної сили впливати на свідків у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим лише перебування останніх в слідчому ізоляторі унеможливить їх спілкування. Також, зважаючи на те, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні злочину організованою групою осіб, яка характеризується стійкістю та підпорядкованістю, суд визнає обґрунтованим ризик впливу обвинуваченими один на одного з метою уникнення відповідальності.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні десяти фактів збуту наркотичного засобу, тобто у вчиненні неодноразових злочинних дій, а також те, що ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі за злочини пов`язані з незаконним обігом наркотичних речовин, суд доходить висновку про обґрунтованість ризику вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, суд визнає, що на даний час продовжують існувати доведені стороною обвинувачення ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, на забезпечення виконання яких ОСОБА_6 , ОСОБА_7 сторона обвинувачення клопоче про продовження строку тримання їх під вартою і вказані ризики, у зв`язку з наявністю яких обвинуваченим обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою не зменшилися. До того ж суд, на підставі зазначених вище обставин, визнає доведеним недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинувачених для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Доводи обвинувачених та їх захисників щодо підстав для зміни запобіжного заходу є необґрунтованими, оскільки будь-яких доказів на підтвердження їх незадовільного стану здоров`я та неможливості отримання належного лікування в умовах СІЗО до суду не подано.

Згідно з ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У відповідності до п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні умисного корисливого особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, їх сімейний стан, що в результаті реалізації наркотичних засобів вони отримували дохід, суд приходить до висновку, що обвинуваченим слід визначити розмір застави, відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, - 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у достатній мірі забезпечить виконання обвинуваченими, покладених на них обов`язків, і не буде їм завідомо непомірним.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 179, 182-183, 196-197, 199, 205, 331 КПК

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим задовольнити повністю.

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 17 травня 2025 року включно.

Строк дії ухвали до 17 травня 2025 року включно.

Виконання ухвали покласти на ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Визначити ОСОБА_6 , ОСОБА_7 кожному розмір застави, як альтернативний запобіжний захід, в розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн 00 коп, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Рівненській області, рахунок отримувача №UA0010559, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, МФО 820172, .

Обвинувачені або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі протягом часу дії ухвали.

У разі внесення застави оригінал документу з відміткою банку має бути наданий відповідальній особі Державної установи «Рівненський слідчий ізолятор», яка після перевірки має розпорядитися про звільнення обвинуваченого з-під варти, про що повідомити суд.

В разі внесення застави покласти на обвинуваченого, яким внесено заставу або за якого внесено заставу застадоводавцем, передбачені ст.194 КПК України, наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування із свідками, обвинуваченими у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Після внесення застави і звільнення з-під варти ОСОБА_6 , ОСОБА_7 необхідно вважати, що до них застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

З моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної судом в ухвалі про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо хтось з них, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала суду в частині продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - у той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3