УХВАЛА

Іменем України

01.04.2025 Справа №607/6660/25 Провадження №1-кс/607/1977/2025

м. Тернопіль

Слідча суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовомузасіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000763 від 05.03.2019 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання до

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Подорожне Стрийського району Львівської області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 4 ст. 191 КК України,

УСТАНОВИЛА:

31.03.2025 старший слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 звернулася до слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000763 від 05.03.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 4 ст. 191 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що слідчою групою СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000763 від 05.03.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 4 ст. 191 КК України.

Так, під час здійснення досудового розслідування встановлено, що указом № 01/037 від 23.04.2015 Місцеблюстителя Київського митрополичого престолу Української Автокефальної православної церкви (далі за текстом УАПЦ) Високопреосвященнішого Митрополита Макарія, за рішенням архієрейського собору, який відбувся у м. Києві 23.04.2015, єпископ Мстислав ( ОСОБА_4 ) призначений на Тернопільську єпархію із титулом єпископ Тернопільський, керуючий Хмельницькою єпархією.

Крім того, на єпархіальних зборах (соборі) Тернопільської єпархії УАПЦ від 28.02.2015 було затверджено кандидатуру єпископа Мстислава ( ОСОБА_4 ) правлячим архиєреєм Тернопільської єпархії УАПЦ та 17.12.2015 відбулась державна реєстрація зміни керівника релігійної організації «Тернопільська єпархія УАПЦ» на ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 15 Статуту релігійної організації «Консисторія (Єпархіальне управління) Тернопільської єпархії УАПЦ» (далі Консисторія), Консисторія діє під загальним керівництвом єпархіального (правлячого) архиєрея.

Будучи єпархіяльним (правлячим) архієреєм Консисторії, ОСОБА_4 , згідно з п. 20 Статуту Консисторії, був уповноваженим, зокрема: приймати рішення про заснування підприємств, установ, організацій та закладів, передбачених пунктами 12.8-12.10 Статуту (п. 12.8 засновувати як окремі юридичні особи (що діють на підставі власних статутів) видавничі, поліграфічні, виробничі, реставраційно-будівельні, сільськогосподарські та інші підприємства (в тому числі для випуску богослужбової літератури і виробництва предметів культового призначення); п. 12.9 - засновувати добродійні заклади (установи): притулки, інтернати, лікарні, пункти соціальної допомоги, їдальні для бідних, реабілітаційні та терапевтичні центри тощо, які утворюються і діють як окремі юридичні особи згідно чинного законодавства України; п. 12.10 - засновувати відповідно до законодавства України про свободу совісті та релігійні організації релігійні братства, місіонерські товариства (місії), духовні навчальні заклади); укладати цивільно-правові угоди (договори, контракти) з релігійними організаціями, державними органами, установами, організаціями та іншими юридичними та фізичними особами як в Україні так і за кордоном; відкривати та закривати рахунки для збереження коштів та проведення фінансових операцій, в тому числі і валютних, в державних та комерційних банках для ведення фінансових справ Консисторії як в Україні, так і за її межами, а також розпоряджатися цими коштами, підписувати фінансові та бухгалтерські документи; здійснювати відчуження (продаж, дарування, обмін тощо) майна, яке належить Консисторії на підставі права власності, якщо це не суперечить чинному законодавству, з урахуванням Статуту УАПЦ розпоряджатися майном Консисторії; приймати рішення та підписувати відповідні правові акти (заяви, укази, розпорядження, накази, доручення тощо) необхідні для забезпечення статутної діяльності Консисторії; відповідно до штатного розкладу приймати на роботу працівників, визначати умови їх праці шляхом укладення трудового договору (угоди); укладати від імені Консисторії трудові угоди, підписувати контракти, накази з кадрових питань, фінансові та інші документи, які стосуються адміністративно-господарської діяльності Консисторії, здійснювати розмежування відповідальності та контроль за діяльністю працівників Консисторії тощо.

Таким чином ОСОБА_4 , будучи єпархіяльним (правлячим) архієреєм Консисторії, здійснював організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, в силу чого, відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, був службовою особою та згідно з п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за корупційне правопорушення.

Відповідно до п. 1 Статуту Консисторія є неприбутковою християнською православною релігійною організацією, яка як орган єпархіального управління (релігійне управління) в установленому законодавством порядку представляє Єпархію, що є частиною УАПЦ.

Пунктом 8 Статуту Консисторії передбачено, що як юридична особа Консисторія має відокремлене майно та самостійний баланс, відкриває власні розрахункові, поточні, валютні та інші рахунки у банках України та за її межами, від свого імені самостійно здійснює юридично-правові дії, які не суперечать законодавству України та цьому Статуту, користується правами і має обов?язки згідно з чинним законодавством України і цим Статутом. Консисторія від свого імені набуває майнові й особисті немайнові права, може бути позивачем і відповідачем у суді, має печатку з власною назвою і символікою, емблему, бланки з власною символікою.

При цьому п. 28 Статуту Консисторії передбачено, що кошти або майно Консисторії не підлягають розподілу між засновниками Консисторії та не можуть використовуватися для вигоди засновників або будь-якого окремого представника Консисторії, його посадових осіб (крім оплати їх праці та відрахувань на соціальні заходи у випадках, передбачених законодавством).

Усупереч зазначеним вище нормам, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 06.01.2016, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на умисне використання всупереч інтересам Консисторії своїх повноважень, з метою одержання неправомірної вигоди для себе.

Так, реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , як єпархіальний (правлячий) архиєрей Консисторії, з метою укладення удаваного правочину про відчуження за заниженою вартістю майна Консисторії, усвідомлюючи, що вартість майна є значно вищою, 06.01.2016 видав та власноручно підписав лист № 0756, яким дав згоду на передачу (внесення) до статутного капіталу ТОВ «Джуриненерго» (далі Товариство) об`єкта нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі (залишки початку будівництва гідроелектростанції), загальною площею 350,4 кв. м, що розташована в с. Нирків Заліщицького району Тернопільської області, яка відповідно до свідоцтва про право власності від 22.01.2002, виданого на підставі рішення виконкому Нирківської сільської ради від 22.01.2002 № 3, перебувала у власності Консисторії.

У подальшому 11.01.2016 ОСОБА_4 , як єпархіальний (правлячий) архиєрей Консисторії, та ОСОБА_7 , як фізична особа, провели загальні збори засновників ТОВ «Джуриненерго», за результатами яких складено та власноручно підписано ОСОБА_4 протокол № 1, відповідно до якого вирішено наступне: створити ТОВ «Джуриненерго»; сформувати статутний капітал ТОВ «Джуриненерго» шляхом передачі засновниками Товариству належного їм майна, як внесків до статутного капіталу, та затвердити його в сумі 181928,00 гривень, який поділений на частки, що розподіляються між Засновниками по 50 відсотків і відповідно становить 100 відсотків від статутного капіталу Товариства; обрати директором ТОВ «Джуриненерго» ОСОБА_7 ; зареєструвати статут ТОВ «Джуриненерго» у відповідності з чинним законодавством України.

Продовжуючи вчиняти дії з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на використання всупереч інтересам Консисторії своїх повноважень, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, 05.08.2016 ОСОБА_4 , як єпархіальний (правлячий) архиєрей Консисторії, та ОСОБА_7 у м. Заліщики Тернопільської області у невстановлений досудовим розслідуванням час, провели загальні збори учасників ТОВ «Джуриненерго», за результатами яких складено та власноручно підписано ОСОБА_4 протокол № 2, відповідно до якого прийнято рішення про передачу у власність ТОВ «Джуриненерго», як негрошовий майновий вклад до статутного капіталу Товариства об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю (залишки початку будівництва гідроелектростанції, реєстраційний номер 20), загальною площею 350,4 кв. м., що розташована в с. Нирків Заліщицького району Тернопільської області, комплекс будівель та споруд, будинок 9, ринковою вартістю 90964,00 гривень, що становить 50 відсотків від статутного капіталу Товариства, а також про надання згоди на вихід та виключення Консисторії із складу учасників ТОВ «Джуриненерго» і виплату Консисторії її частки у статутному капіталі, а саме грошових коштів еквівалентних вартості переданого майна до статутного капіталу Товариства в розмірі 90964,00 гривень.

Крім того, 05.08.2016 ОСОБА_4 , використовуючи всупереч інтересам Консисторії свої повноваження єпархіального (правлячого) архиєрея Консисторії, власноручно підписав акт приймання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу ТОВ «Джуриненерго» № 1, відповідно до якого Консисторія, в особі Архієпископа Тернопільського, керуючого Хмельницькою єпархією УАПЦ ОСОБА_8 ( ОСОБА_4 ) передала у власність Товариства як негрошовий майновий вклад до статутного капіталу об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю (залишки початку будівництва гідроелектростанції, реєстраційний номер 20), загальною площею 350,4 кв. м., що розташована в с. Нирків Заліщицького району Тернопільської області, комплекс будівель та споруд, будинок 9, ринковою вартістю 90964,00 гривень.

21.10.2016 на виконання вимог протоколу № 2 загальних зборів учасників ТОВ «Джуриненерго» щодо виплати частки у статутному капіталі, на банківський рахунок Консисторії від ОСОБА_7 надійшли грошові кошти в сумі 90964,00 гривень.

Таким чином в результаті вище зазначених протиправних дій, які виразились в умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, використанні всупереч інтересам Консисторії своїх повноважень єпархіального (правлячого) архиєрея Консисторії, ОСОБА_4 укладено удаваний правочин, згідно з яким відбулось відчуження у користь ТОВ «Джуриненерго» нерухомого майна - нежитлової будівлі (залишки початку будівництва гідроелектростанції, реєстраційний номер 20), загальною площею 350,4 кв. м., що розташована в с. Нирків Заліщицького району Тернопільської області, комплекс будівель та споруд, будинок 9, залишкова вартість якого станом на 05.08.2016 становила 374747,00 гривень, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді заподіяння Консисторії майнової шкоди на суму 283783 гривень.

Крім того, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 19.09.2016, у ОСОБА_4 , який будучи єпархіальним (правлячим) архиєреєм Консисторії, який відповідно до Статуту Консисторії здійснював організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, в силу чого, був службовою особою виник злочинний умисел, направлений на привласнення майна Консисторії шляхом зловживання своїм службовим становищем.

Так, об`єкт нерухомого майна нежитлова будівля (руїни палацу 17-19 століть, реєстраційний номер 20), загальною площею 717 кв.м., що розташована за адресою: с. Нирків, Заліщицький район, Тернопільська область, комплекс будівель і споруд, будинок 7 є об`єктом культурної спадщини, а саме пам`яткою архітектури місцевого значення відповідно із рішенням Тернопільського облвиконкому № 15 від 25.01.1989 (охоронний номер 467-М).

Щодо вказаної пам`ятки архітектури укладений охоронний договір № 133 від 18.06.2003, із змісту п. 5 якого випливає, що користувач (власник) несе відповідальність за рухоме та нерухоме майно, що належить до пам`ятки. Здійснювати продаж, передачу у володіння, користування чи управління пам`ятки (її частини) тільки після письмової згоди органу охорони.

Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини» до повноважень органу виконавчої влади АРК, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської тат Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить, зокрема, погодження відчуження або передачі пам`яток місцевого значення їхніми власниками чи уповноваженими ними органами іншим особам у володіння, користування або управління.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про охорону культурної спадщини» об`єкти культурної спадщини, що є пам`ятками (за винятком пам`яток, відчуження або передача яких обмежується законодавчими актами України) можуть бути відчужені, а також передані власником або уповноваженим ним органом у володіння, користування чи управління іншій юридичній або фізичній особі за наявності погодження відповідного органу охорони культурної спадщини.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , як єпархіальний (правлячий) архиєрей Консисторії, з метою укладення удаваного правочину про відчуження майна Консисторії, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не отримавши погодження відповідного органу охорони культурної спадщини, всупереч п. 1, 8, 20, 28 Статуту Консисторії, 19.09.2016 видав та власноручно підписав лист № 0927, яким дав згоду на участь Консисторії у ТОВ «Джуринфортеця» в складі засновника даного Товариства, та лист №0928, яким дав згоду на передачу у власність ТОВ «Джуринфортеця» (далі Товариство) як негрошовий майновий вклад до Статутного капіталу Товариства об`єкт нерухомого майна нежитлову будівлю (руїни палацу 17-19 століть, реєстраційний номер 20), загальною площею 717 кв.м., що розташована за адресою: с. Нирків, Заліщицький район, Тернопільська область, комплекс будівель і споруд, будинок 7, ринковою вартістю 382578,00 гривень, яка перебувала у власності Консисторії згідно свідоцтва про право власності від 22.01.2002, виданого на підставі рішення виконкому Нирківської сільської ради від 22.01.2002 № 3.

28.09.2016 ОСОБА_4 як єпархіальний (правлячий) архиєрей Консисторії, та ОСОБА_9 , як фізична особа, провели загальні збори засновників ТОВ «Джуринфортеця», за результатами яких складено та власноручно підписано ОСОБА_4 протокол № 1, відповідно до якого було вирішено наступне: створити ТОВ «Джуринфортеця»; сформувати статутний капітал ТОВ «Джуринфортеця» шляхом передачі засновниками Товариству належного їм майна, як внесків до статутного капіталу, та затвердити його в сумі 765156,00 гривень, який поділений на частки, що розподіляються між Засновниками по 50 відсотків і відповідно становить 100 відсотків від статутного капіталу Товариства; обрати директором ТОВ ««Джуринфортеця» ОСОБА_9 ; зареєструвати статут ТОВ «Джуринфортеця» у відповідності з чинним законодавством України.

Цього ж дня ОСОБА_4 , як єпархіальний (правлячий) архиєрей Консисторії, власноручно підписав акт приймання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу ТОВ «Джуринфортеця», відповідно до якого Консисторія, в особі Архієпископа Тернопільського, керуючого Хмельницькою єпархією УАПЦ Мстислава ( ОСОБА_4 ) передала у власність Товариства як негрошовий майновий вклад до статутного капіталу об`єкт нерухомого майна нежитлову будівлю (руїни палацу 17-19 століть, реєстраційний номер 20), загальною площею 717 кв.м., що розташована за адресою: с. Нирків, Заліщицький район, Тернопільська область, комплекс будівель і споруд, будинок 7, ринковою вартістю 382578,00 гривень.

Надалі, продовжуючи вчиняти дії з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на розтрату майна Консисторії шляхом зловживання своїм службовим становищем, 31.10.2016 ОСОБА_4 , як єпархіальний (правлячий) архиєрей Консисторії та ОСОБА_9 у м. Заліщики Тернопільської області у невстановлений досудовим розслідуванням час, провели загальні збори учасників ТОВ «Джуринфортеця», за результатами яких складено та власноручно підписано ОСОБА_4 протокол № 2, відповідно до якого прийнято рішення про передачу у власність ТОВ «Джуринфортеця», як негрошовий майновий вклад до статутного капіталу Товариства об`єкт нерухомого майна нежитлову будівлю (руїни палацу 17-19 століть, реєстраційний номер 20), загальною площею 717 кв.м., що розташована за адресою: Тернопільська область, Заліщицький район, с. Нирків, комплекс будівель і споруд, будинок 7, ринковою вартістю 382578,00 гривень, що становить 50 відсотків від статутного капіталу Товариства, а також про надання згоди на вихід та виключення Консисторії із складу учасників ТОВ «Джуринфортеця» і виплату Консисторії її частки у статутному капіталі, а саме грошових коштів еквівалентних вартості переданого майна до статутного капіталу Товариства в розмірі 382578,00 гривень.

31.10.2016 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, на виконання протоколу № 2 загальних зборів учасників ТОВ «Джуринфортеця» від 31.10.2016 щодо виплати Консисторії її частки у статутному капіталі, а саме грошових коштів еквівалентних вартості переданого майна до статутного капіталу Товариства, ОСОБА_4 , як єпархіальним (правлячим) архиєреєм Консисторії, згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера від 31.10.2016 № б/н, отримано від ТОВ «Джуринфортеця» грошові кошти в сумі 382578,00 гривень, які він на банківський рахунок чи в касу Консисторії не вніс, а з корисливих мотивів привласнив.

Таким чином в результаті зазначених вище умисних протиправних дій, ОСОБА_4 , зловживаючи своїм службовим становищем, як єпархіальний (правлячий) архиєрей Консисторії, з корисливих мотивів, уклав удаваний правочин, згідно з яким відбулось відчуження у користь ТОВ «Джуринфортеця» нерухомого майна нежитлової будівлі (руїни палацу 17-19 століть, реєстраційний номер 20), загальною площею 717 кв.м., що розташована за адресою: с. Нирків, Заліщицький район, Тернопільська область, комплекс будівель і споруд, будинок 7, та привласнення ним коштів в сумі 382578,00 гривень, чим Консисторії завдано майнової шкоди на вказану суму, що є великими розмірами.

Слідчий зазначив, що у кримінальному провадженні № 0000763 від 05.03.2019 наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 4 ст. 191 КК України, що підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

28.03.2025 у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 4 ст. 191 КК України.

Також необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання слідчий доводить наявністю ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, зазначених у клопотанні, та просив клопотання задовольнити повністю.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що ризики, вказані прокурором, є необґрунтованими та недоведеними. Вказав, що досудове розслідування розпочато ще у 2019 роціта з того часу ОСОБА_4 жодних дій, спрямованих на перешкоджання у здійсненні досудового розслідування, не вчиняв.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника. Додатково уточнив, що з 2022 року та станом на даний час є військовослужбовцем, а тому покладення на нього обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, зареєстрований чи перебуває, без дозволу прокурора, слідчого чи суду, унеможливить виконання ним військових обов`язків.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідча суддя дійшла висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Частина 1 ст. 179 КПК України визначає, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, Тернопільським РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000763 від 05.03.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 4 ст. 191 КК України.

28.03.2025 у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 4 ст. 191 КК України.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , та його можливу причетність до вчинення кримінальних правопорушень свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме: заява про вчинення кримінального правопорушення від 25.02.2019; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 19.03.2019; протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_11 від 10.04.1970; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 10.06.2021; лист «Тернопільської єпархії Української Автокефальної Православної Церкви» № 0756 від 06.01.2016; протоколи загальних зборів засновників ТОВ «Джуриненерго» № 1 від 11.01.2016, № 2 від 05.08.2016; акт приймання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу ТОВ «Джуриненерго», від 05.08.2016; листи «Тернопільської єпархії Української Автокефальної Православної Церкви» № 0927, № 0928 від 19.09.2016; протоколи загальних зборів засновників ТОВ «Джуринфортеця» № 1 від 28.09.2016, № 2 від 31.10.2016; акт приймання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу ТОВ «Джуринфортеця», від 28.09.2016; банківська виписка; висновок експерта за результатами проведення судової економічної експертизи № 6.3-29/19 від 27.03.2019; висновок експерта за результатами проведення оціночно-будівельної експертизи № 89/25-22 від 27.02.2025; висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 191/25-22 від 25.03.2025; висновок експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи № СЕ-19/120-24/3592-ПЧ від 27.03.2024; висновок експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи № 1.1-156/19 від 22.03.2019; статут релігійної організації «Конситорія (Єпархіяльне управління) Тернопільської єпархії Української Автокефальної Православної Церкви»; указ Високопресвященнішого Митрополита Місцеблюстителя Київського митрополичого престолу Української Автокефальної православної церкви № 01/037 від 23.04.2015.

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідча суддя встановила, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Ураховуючи, що слідча суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язана на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні дані слідча суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався прокурор, та позицію сторони захисту щодо їх недоведеності, слідча суддя зазначає таке.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії», обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

В обґрунтування необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Так, ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні, зокрема тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Слідча суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при о цінюванні ризиків переховування. Відтак слідча суддя вважає, що стороною обвинувачення доведена наявність вказаного ризику.

Так само ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підтверджується тим, що досудове розслідування ще триває та відбувається процес збирання доказів, відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для кримінального провадження. Відтак з метою приховання важливих для кримінального провадження доказів своєї протиправної діяльності підозрюваний зможе знищити чи приховати вказані речі або документи з метою перешкодити слідству довести його вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Щодо ризику впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, то ст. 23 КПК України на стадії судового розгляду доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час усного допиту у судовому засіданні. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто доказове значення у кримінальному провадженні матимуть саме ті показання свідків, які будуть надані останніми безпосередньо під час судового розгляду у судовому засіданні, а не надані ними під час досудового розслідування. Вказане доводить, що з метою зміни свідками своїх показань на користь підозрюваного або відмови від дачі показань останній може впливати на вказаних осіб у незаконний спосіб. З урахуванням викладеного слідча суддя вважає, що ризик впливу на свідків є доведеним стороною обвинувачення.

За таких підстав слідча суддя доходить висновку, що прокурором доведено, що для здійснення мети, передбаченої ч. 1 ст. 177 КПК України, є необхідним застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід і при цьому саме особисте зобов`язання може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Також слідча суддя вважає, що строк дії покладених на підозрюваного обов`язків слід встановити у межах строку досудового розслідування.

Слідча суддя також враховує обставини, визначені ст. 178 КПК України, зокрема, що підозрюваний є військовослужбовцем та раніше не судимим, і доходить висновку, що обраний запобіжний захід є пропорційним меті та завданням цього кримінального провадження.

При визначенні обсягу обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які необхідно покласти на підозрюваного, слідча суддя вважає, що запропоновані прокурором обов`язки є достатніми для забезпечення належної поведінки ОСОБА_4 .

Разом з тим слідча суддя враховує пояснення підозрюваного щодо можливості не покладати на нього обов`язок не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора чи суду у зв`язку із проходженням військової служби підозрюваним та можливістю виконання ним своїх службових обов`язків.

Так, зі змісту довідки військової частини НОМЕР_1 № 194 від 18.01.2025 вбачається, що ОСОБА_4 дійсно у період з 07.04.2022 до 04.10.2024 брав участь у заходах, пов`язаних із військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у Східній частині території України.

Відтак з метою надання підозрюваному можливості виконувати свої військові обов`язки щодо забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави слідча суддя вважає за можливе не покладати на підозрюваного обов`язок не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора чи суду.

Поряд з цим при виготовленні вступної та резолютивної частини ухвали слідча суддя помилково вказала дату внесення відомостей про указане кримінальне провадження 03.03.2019, тоді як вірною датою є 05.03.2019. Одразу після оголошення ухвали учасникам кримінального провадження було зазначено про таку помилку та останні не заперечували проти її виправлення, що не суперечить вимогам ч. 1 ст. 379 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 179, 193, 194, 196, 205, 309, 369-372, 532 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000763 від 05.03.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 4 ст. 191 КК України, задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 зобов`язання виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у цьому ж кримінальному провадженні;

- у разі наявності здати на зберігання до УДМС в Тернопільській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Повідомити підозрюваному ОСОБА_4 письмово під розпис покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановити строк дії покладених на підозрюваного обов`язків до 28.05.2025.

У іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1