Справа № 638/3096/25
Провадження № 1-кп/638/1385/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю :

прокурора ОСОБА_3

малолітніх потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

законних представників

малолітніх потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

педагога ОСОБА_9

представника СЮП ВП

ХРУП №3 ГУНП в Х/О ОСОБА_10

законного представника

малолітнього правопорушника ОСОБА_11

малолітнього правопорушника ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкова клопотання дізнавача СД ХРУП № 3 ГУНП в Х/О ОСОБА_13 затвердженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 «Про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 0000005 від 05.01.2025 у відношенні малолітнього :

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого у м. Харкові, громадянина України, українця, учня 8 класу КП «Харківський ліцей №149 ХМР», який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 ,

за вчинення суспільно-небезпечного діяння, за ознаками кримінального правопорушення-кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України»,-

В С Т А Н О В И В :

Малолітній ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04 січня 2025 року, близько 15:00 години, перебував на спортивному майданчику, розташованому поблизу будинку №58 по пр-ту Людвига Свободи, в Шевченківському районі м. Харкова, де також знаходилися малолітні потерпілі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час спілкування з потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , малолітній ОСОБА_12 , з метою демонстрації фізичної переваги по відношенню до потерпілих та володіння навиками рукопашного виник умисел, спрямований на вчинення насильства у відношенні потерпілих, шляхом спричинення останнім тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій суспільно небезпечний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_12 , діючи умисно, наніс руками множинні удари потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в область обличчя, внаслідок чого заподіяв тілесні ушкодження останнім, а саме : потерпілому ОСОБА_4 - синці, на тлі припухлості м`яких тканин, у лобній ділянці по умовній серединній лінії та у ділянці зовнішнього кінця лівої надбрівної дуг з розповсюдженням на ліву навколоочну ділянку, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів; потерпілому ОСОБА_5 - садна у лобній ділянці праворуч, у ділянці проекції лівого лобного бугра та синець у правій навколоочній ділянці, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів.

Таким чином, малолітній ОСОБА_12 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення-кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Вказане діяння вчинене малолітнім ОСОБА_12 у тринадцятирічному віці, до досягнення віку, з якого відповідно до приписів ст. 22 КК України настає кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення-кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав зазначених у клопотання, наголошуючи на тому, що вчинення ОСОБА_12 суспільно небезпечного діяння підтверджено наявними у кримінальному провадженні доказами, а тому з урахуванням обставин справи та даних, які характеризують особу ОСОБА_12 застосувати у відношенні останнього примусові заходи виховного характеру, а саме : передати малолітнього ОСОБА_12 під нагляд матері на відповідний строк, та обмежити його дозвілля з встановленням особливих вимог до поведінки ОСОБА_12 , перелік яких зазначено у клопотанні.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

У судовому засіданні малолітній ОСОБА_12 пояснив, що дійсно за обставин, зазначених у клопотанні він 04.01.2025, в денний час доби, перебував на спортивному майданчику, розташованому по пр-ту Людвига Свободи у м. Харкові, де також знаходилися потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Під час спілкування він запропонував потерпілим навчити їх битися, так як на протязі останнього року він займається у спортивній секції кікбоксингу. Після чого він по черзі наніс кілька ударів в обличчя потерпілим, повалив їх на землю де продовжував застосовувати насильство. Він розумів, що внаслідок своїх дії він може заподіяти тілесні ушкодження потерпілим, так як він краще їх фізично тренований. Провину визнає, після побиття він вибачився перед потерпілими.

У судовому засіданні законний представник малолітнього ОСОБА_12 - ОСОБА_11 не заперечувала проти передачі сина під її нагляд, зазначивши, що сина вона характеризує з позитивної сторони, раніше він будь-яких протиправних дій не вчиняв, перебуває на її вихованні та утриманні, нею забезпечені всі необхідні умови для життя, навчання та розвитку сина, який з малку займається силовими видами спорту.

У судовому засіданні представник ювенальної превенції СЮП ХРУП №3 ГУНП в Х/О зазначив, що до вказаних подій ОСОБА_12 будь-яких суспільно небезпечних діянь не вчиняв. Виховується матір`ю, яка приділяє уваги щодо виховання, навчання та розвитку дитини, створює всі необхідні умови для життя сина.

Суд вважає, що вчинення ОСОБА_12 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення-кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, крім визнання ним своєї провини, в повному обсязі доведена доказами і ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному з`ясуванні всіх обставин справи в їх сукупності.

У судовому засіданні малолітній потерпілий ОСОБА_4 прояснив, що дійсно за обставин, зазначених у клопотанні він разом з потерпілим ОСОБА_5 04.01.2025, в денний час доби, перебував на спортивному майданчику, розташованому по пр-ту Людвига Свободи у м. Харкові, де також знаходилися раніше йому незнайомий ОСОБА_12 та ОСОБА_14 . Під час спілкування ОСОБА_12 запропонував йому та ОСОБА_5 помірятися силою. Так як вони побоювалися ОСОБА_12 , то згодилися з його пропозицією. Після чого ОСОБА_12 по черзі почав наносити руками йому та ОСОБА_5 удари в область обличчя, чим заподіяв тілесні ушкодження. Через деякий час ОСОБА_12 просив у нього вибачення.

У судовому засіданні законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 зазначила, що 04.01.2025 син повернувся з вулиці з наявними на обличчі тілесними ушкодженнями, які, як зазначив син, йому заподіяв ОСОБА_12 . Згодом ОСОБА_12 просив вибачення у сина за побиття. Вона повністю підтримує клопотання щодо застосування до ОСОБА_12 зазначених прокурором примусових заходів виховного характеру.

У судовому засіданні малолітній потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що дійсно за обставин, зазначених у клопотанні він разом з потерпілим ОСОБА_4 04.01.2025, в денний час доби, перебував на спортивному майданчику, розташованому по пр-ту Людвига Свободи у м. Харкові, де також знаходилися раніше йому незнайомий ОСОБА_12 та ОСОБА_14 . Під час спілкування ОСОБА_12 запропонував йому та ОСОБА_4 помірятися силою. Так як вони побоювалися ОСОБА_12 , то згодилися з його пропозицією. Після чого ОСОБА_12 по черзі почав наносити руками йому та ОСОБА_4 удари в область обличчя, чим заподіяв тілесні ушкодження. Через деякий час ОСОБА_12 просив у нього вибачення.

У судовому засіданні законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_7 зазначив, що 04.01.2025 син повернувся з вулиці з наявними на обличчі тілесними ушкодженнями, які, як зазначив син, йому заподіяв ОСОБА_12 . Він повністю підтримує клопотання щодо застосування до ОСОБА_12 зазначених прокурором примусових заходів виховного характеру.

У судовому засіданні малолітній свідок ОСОБА_14 , що обставин побиття ОСОБА_12 потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яке мало місце по пр-ту Л.Свободи у м. Харкові 04.01.2025, дав пояснення, аналогічні поясненням ОСОБА_12 та потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , наголошуючи на тому, що саме ОСОБА_12 вчинив побиття потерпілих.

Також, вчинення ОСОБА_12 вищезазначеного суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення-кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами :

- письмовими заявами від 04.01.2025 поданими до ХРУП № 3 ГУНП законним представником малолітнього потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_7 та законним представником малолітнього потерпілого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 , в яких вони повідомляють правоохоронний орган про факт заподіяння їх малолітнім дітям тілесних ушкоджень. (а.с.а.с. 88, 89);

- висновками судово-медичних експертиз № 09-12/2025 від 07.01.2025 та № 09-138/2025 від 28.01.2025, відповідно до яких при судово-медичному обстеженні малолітнього потерпілого ОСОБА_4 , було встановлено, що останньому у строк 04.01.2025 були заподіяні тілесні ушкодження, а саме : синці, на тлі припухлості м`яких тканин, у лобній ділянці по умовній серединній лінії та у ділянці зовнішнього кінця лівої надбрівної дуг з розповсюдженням на ліву навколоочну ділянку, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів. Показання надані в якості потерпілого ОСОБА_4 та під час проведення з ним слідчого експерименту, в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним у частині механізму утворення та способу спричинення встановлених у нього тілесних ушкоджень. (а.с.а.с. 54-55, 56-57);

- висновками судово-медичних експертиз № 09-14/2025 від 07.01.2025 та № 09-140/2025 від 28.01.2025, відповідно до яких при судово-медичному обстеженні малолітнього потерпілого ОСОБА_5 , було встановлено, що останньому у строк 04.01.2025 були заподіяні тілесні ушкодження, а саме : садна у лобній ділянці праворуч, у ділянці проекції лівого лобного бугра та синець у правій навколоочній ділянці, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів. Показання надані в якості потерпілого ОСОБА_5 та під час проведення з ним слідчого експерименту, в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним у частині механізму утворення та способу спричинення встановлених у нього тілесних ушкоджень. (а.с.а.с. 90-91, 92-93);

- протоколом слідчого експерименту від 22.01.2025 за участю потерпілої ОСОБА_4 , в ході якого останній виклав обставини заподіяння йому ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, вказав механізм та локалізацію нанесених йому ОСОБА_12 множинних ударів руками в область голови, місце розташування його та ОСОБА_12 під час нанесення тілесних ушкоджень. (а.с.а.с. 75-79);

- протоколом слідчого експерименту від 22.01.2025 за участю потерпілої ОСОБА_5 , в ході якого останній виклав обставини заподіяння йому ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, вказав механізм та локалізацію нанесених йому ОСОБА_12 множинних ударів руками в область голови, місце розташування його та ОСОБА_12 під час нанесення тілесних ушкоджень. (а.с.а.с. 94-98);

- протоколами слідчих експериментів від 22.01.2025 за участю свідка ОСОБА_14 , в ході яких останній виклав обставини заподіяння ОСОБА_12 потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, вказав механізм та локалізацію нанесених ОСОБА_12 потерпілим множинних ударів руками в область голови, місце розташування ОСОБА_12 та потерпілих під час нанесення тілесних ушкоджень. (а.с.а.с. 80-84, 99-103);

У судовому засіданні захисник малолітнього ОСОБА_12 - адвокат ОСОБА_8 заперечувала проти доведеності вчинення ОСОБА_12 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого приписами ст. 125 ч. 1 КК України, посилаючись на те, що у ОСОБА_12 був відсутній умисел на заподіяння потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, так як на її думку, ОСОБА_12 в силу малолітнього віку та встановлених у судовому засіданні обставин зазначеної події, мав намір в такий спосіб влаштувати з потерпілими спортивні змагання.

Суд, вважає зазначену позицію сторони захисту хибною, та такою, що направлена на уникнення негативних наслідків щодо його суспільно-небезпечних дій, так як направленість умислу ОСОБА_12 знайшло своє підтвердження під час перевірки судом фактичних обставин справи, та підтверджується вищезазначеними дослідженими у судовому засіданні доказами.

Підстав не довіряти зібраним на досудовому слідстві та перевірених під час судового розгляду доказам, у суду не має, оскільки вони є належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність є достатньою для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд, ретельно вивчивши всі долучені до клопотання матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що всі покази, які надані у судовому засіданні, як ОСОБА_12 , який зазначив, що він розумів, що внаслідок його дії він може заподіяти тілесні ушкодження потерпілим, в силу того, що він краще їх фізично тренований, так і потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_14 , є послідовними, які в повній мірі підтверджуються та узгоджуються з іншими дослідженими під час судового розгляду доказами.

А тому, на підставі досліджених показань ОСОБА_12 , потерпілих, свідка, досліджених під час судового розгляду письмових доказів, що надані сторонами кримінального провадження, суд дійшов до висновку проте, що мало місце суспільно-небезпечне діяння, відповідальність за яке передбачене приписами ст. 125 ч. 1 КК України, тобто заподіяння ОСОБА_12 потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 умисних легких тілесних ушкоджень.

Приписами ст. ст. 498 КПК України передбачено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ст.105 КК України, суд застосовує і до особи, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.

Згідно з до приписів п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 105 КК України до неповнолітнього, зокрема, може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.

Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Пунктами 6, 7 Постанови ПВСУ №2 від 15.05.2006 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що з урахуванням даних про особу неповнолітнього та характер вчиненого ним суспільно небезпечного діяння суд визначає, які види дозвілля слід обмежити, а які - заборонити, або які обов`язки покласти на неповнолітнього і на який саме строк, тривалість якого має бути достатньою для виправлення неповнолітнього. Також, строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, в разі застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього.

Зазначеним п. 7 Постанови ПВСУ №2 від 15.05.2006 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що неповнолітнього можна передати під нагляд батьків. При цьому, вони мають бути спроможні здійснювати виховний вплив на неповнолітнього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язані це робити.

Під час судового розгляду клопотання судом досліджувалися дані, які характеризують особу малолітнього ОСОБА_12 та його законного представника - матері ОСОБА_11 , відповідно до яких малолітній ОСОБА_12 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , матір`ю якого у свідоцтві про народження дитини зазначена ОСОБА_11 , батько зазначений на підставі приписів ст. 135 СК України, ОСОБА_12 є учнем 8 класу КЗ «Харківський ліцей №149 ХМР», за місцем навчання характеризується з позитивної сторони, виховання та утримання ОСОБА_12 здійснює його мати ОСОБА_11 , яка сумлінно відноситься до виконання своїх батьківських обов`язків, у зв`язку з чим адміністрація ліцею не вбачає підстав для взяття під нагляд ліцею ОСОБА_12 , на профілактичному обліку ОСОБА_12 у СЮП ВП ХРУП №3 ГУНП в Х/О не перебуває, раніше правопорушень не вчиняв, проблем с контролем поведінки раніше не мав, конфліктних ситуацій у родині виявлено не було, має задовільний стан здоров`я, має задовільні житлово-побутові умови для життя, розвитку та навчання, на диспансерному обліку в ОНД та ГПНД не перебуває. (а.с.а.с. 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66-68, 104).

Таким чином, з врахування обставин вчинення суспільно небезпечного діяння, даних які характеризують особу ОСОБА_12 , а також те, що ОСОБА_12 вчинив суспільно небезпечне діяння вперше, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, свою провину у скоєному визнає, має позитивну характеристику за місцем навчання, суд вважає, що до малолітнього ОСОБА_12 необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру, а саме : передати ОСОБА_12 під нагляд матері ОСОБА_11 та обмежити дозвілля і встановити особливі вимоги до його поведінки, на відповідний, достатній для його виправлення та перевиховання строк.

Цивільний позов потерпілими по кримінальному провадженню не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, ст.ст. 22, 97, 105, 125 ч. 1 КК України, керуючись ст.ст. 369-372, 376, 392-395, 498, 500, 501 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання дізнавача СД ХРУП № 3 ГУНП в Х/О ОСОБА_13 затвердженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 «Про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 0000005 від 05.01.2025 у відношенні малолітнього ОСОБА_12 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, за ознаками кримінального правопорушення-кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України», - задовольнити.

Застосувати до малолітнього ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який скоїв суспільно-небезпечне діяння, за ознаками кримінального правопорушення-кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, передбачені приписами п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 105 КК України, наступні примусові заходи виховного характеру :

- передати малолітнього ОСОБА_12 під нагляд матері ОСОБА_11 , до досягнення ним 16-річного віку;

- малолітньому ОСОБА_12 , до досягнення ним 16-річного віку, обмежити дозвілля і встановити особливі вимоги до його поведінки, а саме : заборонити малолітньому ОСОБА_12 покидати місце свого мешкання у період з 21:00 години до 06:00 години наступного дня без супроводу матері ОСОБА_11 ; заборонити малолітньому ОСОБА_12 , до досягнення ним 16-річного віку, перебувати у розважальних закладах, та в місцях масового скупчення людей без супроводу матері ОСОБА_11 .

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На ухвалу суду протягом 30 діб з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Дзержинський райсуд м. Харкова.

Повний текст ухвали складено 07.04.2025.

Суддя: ОСОБА_1