Справа № 337/6816/24
Номер провадження 1-кп/337/191/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002017 від 05.10.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, громадянина України, українця, що має вищу освіту, пенсіонера, одруженого, який не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України

в с т а н о в и в :

05 жовтня 2024 року, приблизно о 12 годині 15 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Toyota RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по лівій смузі проїзної частини пр. Інженера Преображенського, рухаючись зі сторони пр. Ювілейного в напрямку вул. Світлої в м. Запоріжжі.

Попереду, у попутному із водієм ОСОБА_5 напрямку, в межах правої смуги проїзної частини пр. Інженера Преображенського здійснював рух автомобіль «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , водій якого перед нерегульованим пішохідним переходом в районі буд. №1 став зменшувати швидкість руху керованого транспортного засобу та у подальшому повністю зупинився для надання перевагу у русі малолітньому пішоходу ОСОБА_6 .

В цей же час, малолітній пішохід ОСОБА_6 , почала здійснювати перетин проїзної частини пр. Інженера Преображенського, рухаючись по нерегульованому пішохідному переходу, який позначений дорожніми знаками 5.38.1,5.38.2 ПДР та горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР, справа - наліво за ходом руху зазначених транспортних засобів.

В свою чергу, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Toyota RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , маючи об`єктивну можливість виявити нерегульований пішохідний перехід, а також те, що перед ним почав знижувати швидкість та у подальшому зупинився автомобіль «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_3 , продовжив свій рух, не впевнившись у відсутності пішоходів на пішохідному переходу, діючи в порушення вимог правил безпеки дорожнього руху, заходів до екстреного гальмування і зупинки до місця наїзду не прийняв.

Натомість водій ОСОБА_5 , діючи зі злочинною недбалістю, з порушенням вимог п. п 18.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, зі змінами та доповненнями, відповідно до яких - «якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека» - продовжив подальший рух, внаслідок чого допустив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_6 передньою правою частиною автомобіля «Toyota RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, малолітній пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: «тяжкої черепо-мозковоі травми у вигляді забою головного мозку середнього ступеню тяжкості, лінійного перелому луски лобної кістки з переходом на її орбітальну частину праворуч з утворенням субдуральних геморагічних нашарувань на рівні правої очної звивини лобної частки, екстракраніальної гематоми лобної ділянки праворуч, з розвитком одонтогенного гаймориту ліворуч та катарального гаймориту праворуч; гаматоми лобно-тім`яної ділянки справа, що кваліфікується як тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки для життя; садни в області обох колінних суглобів, правого ліктя, кваліфікується як легкі тілесні ушкодження».

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху, з І технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю, суду пояснив, що дійсно вчинив кримінальне правопорушення при зазначених обставинах, а саме 05 жовтня 2024 року, в обідній час він керував своїм автомобілем «Toyota RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по лівій смузі проїзної частини пр. Інженера Преображенського. По правій смузі рухався навчальний автомобіль «Chevrolet Aveo». Світла було достатньо, дорожнє покриття сухе. Жодних осіб перед нерегульованим переходом він не бачив. Автомобіль «Chevrolet Aveo» зупинився, він побачив дівчину, намагався вивернути вбік, але дзеркалом заціпив її. Дівчина впала на землю. Він одразу підбіг до неї, у дівчині на лобі побачив садно. Стали підходити інші люди, у дівчини взяли планшет, додзвонилися матері. Викликали «швидку допомогу» та поліцію. «Швидка допомога» госпіталізувала потерпілу, він залишився на місці події для слідчих дій. Він узяв контакти матері потерпілої, телефонував їй, цікавився про стан здоров`я дівчини та необхідну допомогу. Він оплачував усі витрати на лікування, законний представник потерпілої не має до нього жодних претензій матеріального та морального характеру, між ними відбулося примирення. Він щиросердечно розкаюється, сумує, що так вийшло. Просить призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі та без позбавлення права керування транспортними засобами, водійське посвідчення йому крайнє необхідне за характером роботи, бо він здійснює перевозку обладнання, а його підприємство обслуговує усі районі міста, при позбавленні прав він залишиться без доходу. Також він має батьків похилого віку, які страждають не невиліковні захворювання, він часто здійснює їхнє транспортування до медичного закладу.

Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_7 надала до суду заяву щодо розгляду справи у її відсутність та відсутність малолітньої ОСОБА_6 , зазначивши, що заподіяна шкода обвинуваченим їм відшкодована, претензій матеріального та морального характеру вона не має, між ними відбулося примирення, просить призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 фактично визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю та не оспорював фактичних обставин провадження, і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, сумніви щодо добровільності його позиції відсутні, роз`яснивши про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, з урахуванням думки сторін , визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням наданих матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире розкаяння винуватого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого в порядку ст.67 КК України, суд не виявив.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, до відповідальності не притягувався, вперше скоїв тяжкий необережний злочин у тверезому стані, свою провину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, відшкодував заподіяні збитки у повному обсязі, має вищу освіту, одружений, під наглядом у лікарів - нарколога та психіатра наразі не перебуває, офіційно працює ТОВ «Набока і Ко», основним видом діяльності якого є електромонтажні роботи, за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно.

З урахуванням всіх обставин справи, даних про особу обвинуваченого, достатній рівень його соціалізації та усвідомлення суспільних та загальнолюдських цінностей, а також сукупність наведених пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих покарання обставин, дають суду підстави для призначення покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції частини статті звинувачення, із застосуванням іспитового строку без призначення додаткового покарання.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України суд не вбачає.

Питання про речові докази підлягає вирішенню судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта і які документально підтверджені, в сумі 6367,20 грн., відповідно до вимог ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст.126 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном один рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 6367,20 грн.

Скасувати арешт, що був накладений слідчим суддею Ленінського районного суду м. Запоріжжя відповідно до ухвали від 17 грудня 2023 року по справі № 334/8167/24 з транспортного засобу арешт на автомобіль «Toyota RAV 4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 .

Речовий доказ автомобіль «Toyota RAV 4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 - залишити у останнього.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1