справа № 235/1195/24
№ провадження 1-кп/208/737/25
УХВАЛА

про продовження дії запобіжного заходу

23 січня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 в режимі відео конференції

обвинуваченого ОСОБА_4 в режимі відеоконференції

захисника ОСОБА_5 в режимі відеоконференції

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 січня 2024 року за № 0000027 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Суми Сумської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Красноармійського міськрайонного суду Донецької області перебуває зазначене кримінальне провадження.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 листопада 2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 днів, тобто до 24 січня 2025 року включно.

Прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду, може впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вважав ризики необґрунтованими, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначивши, що якщо він повернеться у частину для проходження військової служби, то його направлять на передову, чого він не бажає.

Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного.

Суд заслухавши учасників, оцінивши доводи клопотання прокурора та заперечення сторони захисту, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обстави кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

На думку суду, прокурором доведено наявність ризиків на час судового провадження, що полягають у можливості переховування від суду а також впливу на свідків.

На наявність цих ризиків вказує те, що ОСОБА_4 інкримінується вчинення умисного тяжкого злочину, за вчинення якого, у разі встановлення його винуватості судом, останньому можливе призначення покарання у вигляді виключно позбавлення волі строком від 5 до 10 років. Обвинувачений не одружений, що у своїй сукупності свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем свого мешкання, що у свою чергу свідчить про можливість переховування він суду, оскільки ризик втечі ним може бути розцінений менш небезпечним, ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарань.

Крім того, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженню, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, адже обвинувачений проходить разом зі свідками військову службу в одній частині і ці свідки ще не допитані в суді.

При цьому, на думку суду існуючи ризики такого ступеню дійсності, що запобігти їм не можливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Таким чином, є наявними ризики, передбачені п.п. 1 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також обставини, передбачені ст.178 КПК України, що дають достатні підстави для продовження застосування щодо обвинуваченого виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою та свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Крім того, суд зазначає, що за приписами ч.8 ст.176 КПК України, Під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті., тобто у виді тримання під вартою.

Отже, інший запобіжний захід, зокрема і домашній арешт, на чому наголошував обвинувачений, не можу бути до нього застосований.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КК України, під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Оскільки інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення входить до вищевказаного переліку, а також з огляду на наявності ризиків, розмір застави суд не вважає за необхідне визначати.

Також вирішуючи питання щодо необхідності продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу суд враховує, що до закінчення строку дії попередньої ухвали неможливо закінчити судовий розгляд кримінального провадження, оскільки стороною обвинувачення заявлено клопотання про відкладення судового засідання для забезпечення явки свідків сторони обвинувачення.

Керуючись ст. ст.331, 392, главою 18 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Суми Сумської області, громадянина України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 днів, тобто з 23 січня 2025 року по 23 березня 2025 року включно.

Строк дії ухвали в частині дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23 березня 2025 року включно.

Копію ухвали направити до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відома і виконання, а також вручити обвинуваченому ОСОБА_4

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено учасникам судового провадження о 17 годині 00 хвилин 27 січня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1