Справа № 344/5637/25
Провадження № 1-кс/344/2624/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження за № 0000585 від 30.03.2025, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, 01.04.2025р., за погодженням з прокурором, звернулась з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликалась на те, що у слідчому відділі Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000585, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 30.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

30 березня 2025 року о 02.00 год. на лінію «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , про те, що 30.03.2025, близько 01 год. 55 хв., невідомі особи незаконно заволоділи транспортним засобом марки «Peugeot Partner», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2014 року випуску, який знаходився припаркованим поблизу АЗС «ОККО» по вул. Хриплинська, 9 у м. Івано-Франківську.

30 березня 2025 року від поліцейського взводу 1 роти 1 УПП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_6 надійшов рапорт, в якому вказано, що під час плану «Перехват» ним спільно з іншими працівниками поліції по вул. Мазепи в м. Івано-Франківську було виявлено автомобіль марки «Peugeot Partner», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

30 березня 2025 року в період часу з 05 год. 05 хв. по 07 год 44 хв. в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено автомобіль марки «Peugeot Partner», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 . В ході огляду вказаного транспортного засобу із поверхні килимка, що під водійським сидінням було виявлено та вилучено фрагмент сліду взуття.

30 березня 2025 року під час проведення допиту свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , він вказав, що близько 02 год. 00 хв. 30.03.2025 він спільно зі своїми знайомими, перебуваючи на території АЗС «ОККО», що по вул. Хриплинська, м. Івано-Франківськ, сіли до автомобіля марки «Peugeot Partner» темного кольору, за кермом якого перебував Фербей Денис та поїхали до стадіону «Рух» зі сторони вул. Довженка в м. Івано-Франківську. Прибувши за вказаною адресою, ОСОБА_8 залишив автомобіль та направився в невідомому напрямі. В подальшому, ОСОБА_7 , вважаючи, що автомобіль марки «Peugeot Partner» належить ОСОБА_9 , сів за кермо вказаного автомобіля та направився до ЖК «Калинова Слобода» в м. Івано-Франківську, де був зупинений працівниками поліції.

30 березня 2025 року до Івано-Франківського РУП надійшла заява від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій він добровільно видає свої речі, а саме сорочку в клітинку чорного, білого та сірого кольорів бренду «H&M» та кросівки білого кольору бренду «NIKE», в яких був одягнений 30.03.2025 на період керування транспортним засобом марки «Peugeot Partner».

30 березня 2025 року в ході проведення огляду місця події було вилучено добровільно видані ОСОБА_7 речі, а саме сорочку в клітинку чорного, білого та сірого кольорів бренду «H&M» та кросівки білого кольору бренду «NIKE».

Слідчий в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву за змістом якої клопотання про арешт майна підтримала в повному обсязі та просила слухати без її участі.

Власник майна у судове засідання не з`явився, подав суду заяву, у якій просив розгляд клопотання про накладення арешту проводити у його відсутності, у накладенні арешту не заперечує.

Дослідивши подане клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено матеріалами справи, майно, а саме: сорочка в клітинку чорного, білого та сірого кольорів бренду «H&M» та кросівки білого кольору бренду «NIKE», які належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено 30.03.2025 року під час огляду місця події.

Згідно копії постанови старшого слідчого слідчого відділу Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , від 30.03.2025 року, майно, а саме: сорочка в клітинку чорного, білого та сірого кольорів бренду «H&M» та кросівки білого кольору бренду «NIKE», які належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 5 ст.171 КПК України визначено строки подання клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, зокрема клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Клопотання слідчого подано до суду у строки визначені ст.171 КПК України, та в повній мірі відповідає вимогам встановленим цією статтею.

Відповідно до ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Враховуючи те, що майно, на яке згідно клопотання просить накласти арешт слідчий, погоджене прокурором, а саме: сорочка в клітинку чорного, білого та сірого кольорів бренду «H&M» та кросівки білого кольору бренду «NIKE», які належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000585 від 30.03.2025, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, з метою збереження речових доказів, запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому, такий захід забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно є підставним та доцільним.

Керуючись ст.ст.171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

З метою забезпечення збереження майна, як речового доказу накласти арешт із забороною на відчуження, розпорядження та/або користування на майно, яке вилучене 30.03.2025 під час проведення огляду місця події, а саме: сорочку в клітинку чорного, білого та сірого кольорів бренду «H&M» та кросівки білого кольору бренду «NIKE», які належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10