Справа № 342/60/25
Провадження № 1-кп/342/91/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Городенка матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 03.01.2025 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Чортовець, проживає по АДРЕСА_1 , громадянин України, одружений, з середньою освітою, на утриманні неповнолітніх дітей немає, з третьою групою інвалідності, раніше несудимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

19.03.22 Постановою КМУ №333 «Про затвердження порядку компенсації витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб» (далі - Постанова) визначено механізм компенсації витрат, що пов`язані з безоплатним тимчасовим розміщенням (перебуванням) внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися з територій, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, інформація про які є складовою частиною переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією. Відповідно до п.16 Постанови компенсація особам, що розмістили внутрішньо переміщених осіб, виплачується за рахунок коштів державного бюджету (зокрема, резервного фонду бюджету), коштів підприємств, установ та організацій у вигляді благодійної, гуманітарної та матеріальної допомоги, а також добровільних пожертвувань фізичних і юридичних осіб, благодійних організацій та громадських об`єднань, інших не заборонених законодавством джерел у безготівковій формі за зазначеними у заяві банківськими реквізитами за умови відсутності заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Встановлено, що у січні 2023 року, відповідно до п.2 Постанови, ОСОБА_3 звернувся до Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області з повідомленням про безоплатне розміщення внутрішньо переміщених осіб, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , у своєму житловому будинку по АДРЕСА_1 . Однак, 02.02.2023 у ОСОБА_3 , який наде офіційно не працевлаштований та не має засобів для прожиття, виник єдиний протиправний умисел, спрямований на заволодіння шляхом обману грошовими коштами, розпорядником яких є Товариство Червоного Хреста, , та які, відповідно до п.16 Постанови виділялись вказаною громадською організацією у якості компенсації особам, що розмістили внутрішньо переміщених осіб.

Реалізуючи свій єдиний протиправний умисел, ОСОБА_3 протягом 2023 року кожного місяця, відповідно до п.2 Постанови, звертався до Городенківської міської ради із заявами як особа, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат, у яких засвідчив своїм особистим підписом факт відсутності заборгованості за житлово-комунальні послуги та факт безоплатного проживання за зазначеною адресою внутрішньо переміщених осіб, а також правильність наданої ним інформації.

При цьому, під час заповнення вказаних заяв, ОСОБА_3 , діючи з протиправним умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достеменно знаючи, що у період часу з 12.01.2023 по 20.07.2023 ОСОБА_6 та з 12.01.2023 по 10.04.2023 ОСОБА_5 виїхали за межі України та фактично не проживали у його житловому будинку, вніс до поданих заяв недостовірні відомості про безоплатне розміщення вказаних внутрішньо переміщених осіб, внаслідок чого, на підставі сформованого працівниками Городенківської міської ради Коломийського району переліку осіб, що розмістили внутрішньо переміщених осіб та подали заяву про отримання компенсації витрат (за рахунок коштів міжнародних організацій, благодійних організацій та громадських об`єднань), Товариством Червоного Хреста України за період з 12.01.2023 по 20.07.2023 зайво виплачено ОСОБА_3 грошову компенсацію витрат, що пов`язані з безоплатним розміщенням внутрішньо переміщених осіб, на загальну суму 6467,17 гривень, якою останній розпорядився на власний розсуд, довівши таким чином свій протиправний умисел,спрямований на отримання коштів до кінця.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 шляхом обману, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно заволодів чужим майном, а саме коштами Товариства Червоного Хреста України на загальну суму 6467,17 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України як вчинення умисних дій, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві).

У судовому засіданні обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, зазначивши, що заподіяну шкоду відшкодував, також заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України у зв`язку з дійовим каяттям. Подав до суду квитанцію на підтвердження відшкодування коштів у сумі 6467,20 гривень Товариству Червоного Хреста.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та закриття кримінального провадження у зв`язку із дійовим каяттям на підставі ст.45 КК України. Крім цього, долучив документи щодо відсутності судимостей у ОСОБА_3 , не перебування його на обліку у кабінеті психіатра Городенківської БЛІЛ, перебування на обліку у кабінеті нарколога Городенківської БЛІЛ, характеристики з місця реєстрації та проживання.

Представник потерпілої особи ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилась, 03.03.2025 року подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника потерпілої особи, долучивши платіжну інструкцію від 14.01.2025 на суму 6467,20 грн, призначення платежу : компенсація грошової виплати, ОСОБА_3 .

Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та матеріали клопотання, зазначає наступне.

Відповідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження може бути закритим судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно частин 1 та 4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом; якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути це клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.

Кримінальними правопорушеннями, пов`язаними з корупцією, відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 366-2, 366-3 цього Кодексу.

За змістом ст. ст. 44, 45, 46 КК України за наявності підстав, передбачених ст. 45 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності - є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», за наявності підстав, передбачених ст. 45 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим. Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення кримінального правопорушення особа щиро каялася, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки коли не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Cудом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підстави звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України, а також наслідки закриття провадження з цих підстав та просить звільнити його від кримінальної відповідальності, про що надав письмову заяву.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, після вчинення кримінального правопорушення щиро покаявся у своїх діях, правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст. 190 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до проступків, заподіяну Товариству Червоного Хреста шкоду відшкодував в повному обсязі, представник потерпілої особи немає претензій до обвинуваченого.

Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку, що обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України відповідно до вимог ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження стосовно нього слід закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Витрати на залучення експертів у даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі ст.45 КК України, керуючись ст.ст.284-288, 369, 372 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про його звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, на підставі ст.45 КК України у зв`язку дійовим каяттям задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, відповідно до ст.45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 03.01.2025 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.190 КК України, закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1