Справа № 287/2188/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000452 від 21.11.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тепениця, Олевського району, Житомирської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не інваліда, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 01.09.2018 близько 01 години ночі неповнолітній ОСОБА_6 вчинив повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме мотоциклом марки «Kinlong JL 150-70С», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , по АДРЕСА_2 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, в зв`язку з чим останньому 07.11.2019 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину.

Після вчинення злочину ОСОБА_6 розповів про незаконне заволодіння транспортним засобом своєму знайомому ОСОБА_4 , після чого попросив останнього допомогти заховати викрадений транспортний засіб.

ОСОБА_4 , в свою чергу, достовірно знаючи, що вказаний мотоцикл придбаний злочинним шляхом, з метою заздалегідь не обіцяного приховування вчиненого злочину, а саме переховування предметів здобутих злочинним шляхом, разом з ОСОБА_6 завезли викрадений останнім мотоцикл до с. Тепениця, Олевського району, Житомирської області, де заховали даний транспортний засіб в будинку по вул. Архипа Левчука, де ніхто не проживає, з метою подальшого розпорядження викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями, що виразилися в заздалегідь не обіцяному приховуванні тяжкого злочину, ОСОБА_4 вчинив криміняльне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 396 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 посилаючись на ст. 49 КК України заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити. Зазначив, що з часу вчинення обвинуваченим злочину минули строки давності притягнення до кримінальної відповідальності встановлені п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, а саме п`ять років.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Касаційного кримінального суду від 29.09.2021 року по справі № 409/1465/16-к, розгляд клопотань про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст. 49 КК) є обов`язком суду, який має відбутися невідкладно, зокрема і в підготовчому судовому засіданні. За наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності відповідно до ст. 49 КК та за відсутності обставин, визначених, зокрема, у частинах 25 цієї статті, суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності і закрити кримінальне провадження щодо неї.

Відповідно до частин 2, 3 статті 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Судом встановлено, що відповідно до обвинувального акту кримінальне правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_4 , вчинено 01.09.2018 року.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 396 КК України

(у редакції станом на момент вчинення), у якому обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст. 12 КК України (у редакції станом на момент вчинення) визнавалося злочином середньої тяжкості.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 396 КК України

(у чинній редакції) згідно ст. 12 КК України (у чинній редакції), на момент розгляду справи у суді є нетяжким злочином, за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Оскільки порівняльний аналіз положень статей 12, 49, частини 1 статті 396 КК України свідчить про те, що чинна редакція Закону на момент розгляду справи у судовому засіданні покращує становище обвинуваченого, суд вважає за можливе застосувати правові норми кримінального закону в чинній редакції на момент розгляду справи у суді, застосувавши ст. 5 КК України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинене, тобто, згідно обвинувального акту 01.09.2018 року.

З дня вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення станом на день розгляду справи у суді (17.03.2025 року) пройшло більше 6 років, що є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України (у чинній редакції).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав. Наслідки прийняття такого рішення судом ОСОБА_4 роз`яснено та ним зрозумілі. Останній наполягав на закритті кримінального провадження з указаних підстав.

Слід зазначити, що Велика палата Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20) наголосила, що звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Окрім цього, у постанові від 26 березня 2020 року (справа №730/67/16-к, провадження № 51-6463км19) колегією суддів Касаційного кримінального суду зроблено висновок про те, що передбачений законом (ст. 49 КК) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

Жодних доказів щодо неможливості застосування звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК України ОСОБА_4 , зокрема з підстав викладених у частинах 2 - 5 цієї статті, суду не надано. Прокурор пояснив суду, що такими доказами не володіє.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого, з огляду на те, що кримінальне правопорушення, за яким обвинувачується ОСОБА_4 на час розгляду справи є нетяжким злочином, та з моменту його скоєння минуло більше п`яти років, суд приходить до переконання, що клопотання захисника обвинуваченого про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України підлягає задоволенню.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

На підставі ст. ст. 5, 12, п. 3 ч. 1 ст. 49, ч. 1 ст. 396 КК України, керуючись ст. ст. 314, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 396 КК України, на підставі ст. 49 КК України, та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0000452 від 21.11.2019 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України - закрити згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення, а особами, які не були присутніми під час оголошення ухвали у той же строк після отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_1