Номер провадження: 11-кп/813/1340/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2024 року, у кримінальному провадженні №0000686, внесеному до ЄРДР 21 травня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 301-1 КК України,-

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301-1 КК України, на підставі якої, із застосуванням ст. 69 КК України, призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 років не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 242 240 гривень, діючий відносно ОСОБА_7 , скасовано. Суму застави повернути заставодавцю, чи за його дорученням іншим особам.

Вироком також вирішено питання щодо арешту майна, долі речових доказів та судових витрат у справі.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На зазначений вирок заступник керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Клопотання про поновлення строку обґрунтоване тим, що прокурор вищого рівня, участі в судовому розгляді не брав, про ухвалу місцевого суду йому стало відомо під час моніторингу Єдиного державного реєстру судових рішень, тому строк апеляційного оскарження пропущено з поважних причин.

Позиції учасників судового розгляду.

Прокурор ОСОБА_6 підтримала подане клопотання та просила його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 не заперечували проти поновлення строку на апеляційне оскарження.

Дослідивши матеріали провадження, заслухавши учасників судового засідання, та доводи клопотання про поновлення строку, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Мотиви суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права. Розглядувана категорія разом із такими елементами як остаточність судового рішення та своєчасність виконання остаточних рішень є невід`ємними складовими права на суд, яке, у свою чергу, посідає одне з основних місць у системі фундаментальних цінностей будь-якого демократичного суспільства.

Слід також зазначити, що Суд у своїх рішеннях, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, указав, що право на доступ до правосуддя не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження повинні переслідувати законну мету, бути співрозмірними й не настільки великими, щоб спотворити саму сутність права (Ashingdane v. the United Kingdom).

Право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування, які служать вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Відповідно до положень ст. 392 КПК України вирок суду першої інстанції підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Згідно пункту 1 ч. 1 ст. 395 КПК України апеляційна скарга подається на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 395 КПК України визначено, що апеляційна скарга на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.

За змістом статті 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені, зокрема законом, проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин. Отже, в ініційованому учасником кримінального провадження клопотанні про поновлення процесуального строку має бути наведено причини, через які цей строк пропущено.

Під поважними причинами пропуску процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати апеляційну скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

З матеріалів провадження вбачається, що оскаржуваний вирок суду було ухвалено 06 грудня 2024 року у судовому засіданні за участі сторін кримінального провадження, зокрема, сторони обвинувачення, а саме прокурора Приморської окружної прокуратури ОСОБА_11 (а.с.159-164 т.1), що не заперечується в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим строк на її оскарження для сторони обвинувачення почав обчислюватись з моменту оголошення судового рішення. Апеляційна скарга була подана заступником прокурора Одеської обласної прокуратури до відділення потового зв`язку 09 січня 2025 року, тобто з пропуском строку апеляційного оскарження.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_11 подано апеляційну скаргу в межах строку на апеляційне оскарження.

Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 27 березня 2019 року у справі №127/17092/18, провадження №51-8813км18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, в тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, що минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, котра звертається з відповідним клопотанням, зокрема те, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), а також інші відповідні обставини.

У свою чергу, колегія суддів не може погодитись із вказаними доводами заступника прокурора Одеської області та вважає їх неспроможними з огляду на таке.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У п. 20 ч. 2 ст. 36 КПК України закріплено, що прокурор має право на оскарження судових рішень в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. При цьому прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення.

Згідно з ч. 4 ст. 36 КПК України право на подання апеляційної скарги мають також незалежно від їх участі в судовому провадженні прокурори вищого рівня: Генеральний прокурор України, його перший заступник та заступники, керівники регіональної прокуратури, його перший заступник та заступники.

Проте у КПК України не встановлено особливого порядку та строків оскарження прокурорами вищого рівня судових рішень у апеляційному чи касаційному порядку.

Так, у ст. ст. 393 та 425 КПК України як суб`єкт оскарження вказується тільки прокурор. Відповідно ж до п. 15 ч. 1 ст. 3 КПК прокурором є особа, яка обіймає посаду, передбачену ст. 17 Закону України «Про прокуратуру» та діє у межах своїх повноважень.

Причому Законом України «Про прокуратуру» визначено, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави (ст. 1); єдність системи прокуратури України забезпечується: єдиними засадами організації та діяльності прокуратури; єдиним статусом прокурорів; єдиним порядком організаційного забезпечення діяльності прокурорів; вирішенням питань внутрішньої діяльності прокуратури органами прокурорського самоврядування; прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі (абз. 1 ч. 2 ст. 15).

Виходячи з системного аналізу зазначених вище норм, поняття прокурор, яке вживається у ст. ст. 393 та 425 КПК України як суб`єкт апеляційного та касаційного оскарження, охоплює не лише певну посадову особу, яка здійснює повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні та визначена у порядку ст. 37 КПК, але й прокурорів вищого рівня, визначених у ч. 4 ст. 36 КПК (Генеральний прокурор України, його перший заступник та заступники, керівники регіональної прокуратури, його перший заступник та заступники).

Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів наголошує, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження не є об`єктивно непереборними, а тому колегія суддів не вважає їх поважними.

Така правова позиція відповідає практиці Верховного Суду (постанова від 25 вересня 2018 року у справі № 222/466/17, провадження № 51-4649 км18; ухвала від 18 березня 2021 року у справі №766/19583/19, провадження № 51-1371ск21).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга, подана після закінчення строку апеляційного оскарження, повертається, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Оскільки підстав для поновлення пропущеного процесуального строку немає, у поновленні строку апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту.

Керуючись статями 113, 116, 117, 370-372, 376, 395, 404, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Відмовити у задоволені клопотання заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2024 року, у кримінальному провадженні №0000686, внесеному до ЄРДР 21 травня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 301-1 КК України.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4