УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 рокуселище Петрове Справа №: 941/96/25
Провадження № 1-в/941/50/25

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Петрове справу за клопотання адміністрації Макіївського професійного училища соціальної реабілітації ім. ОСОБА_4 про застосування декриміналізації відносно учня ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

Адміністрація Макіївського професійного училища соціальної реабілітації

ім. А.С.Макаренка звернулася до суду з клопотанням про застосування декриміналізації та звільнення учня ОСОБА_5 , оскільки відбулась декриміналізація вчиненого ним діяння.

В судове засідання представник Макіївського професійного училища соціальної реабілітації ім. А.С.Макаренка не з`явився, подав заяву в якій подання підтримав та просив розглядати справу без його участі.

Учень ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій не заперечував щодо задоволення клопотання про застосування декриміналізації відносно нього та просив розглядати справу без його участі.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

Згідно ухвали Малинівського районного суду Житомирської області від 25 січня 2022 року, до малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовані примусові заходи виховного характеру у вигляді направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення на строк на два роки і шість місяців. Ухвала набрала законної сили: 25 лютого 2022 року.

Початок строку : 11.10. 2022 року. Кінець строку : 11.04.2025 року.

На підставі путівки Міністерства освіти та науки України від 28.09.2022 року № 208 неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було направлено до Макіївського професійного училища соціальної реабілітації імені А.С.Макаренка.

Наказом в.о. директора навчального закладу від 11.10.2022 року № 3-«УДЗ» неповнолітнього ОСОБА_5 було зараховано до складу учнів.

Зі змісту ухвали Малинівського районного суду Житомирської області від 25 січня 2022 року вбачається, що неповнолітній ОСОБА_5 за період з липня по жовтень 2020 року скоїв чотири епізоди крадіжок майна: 06.07.2020 року за першим епізодом на суму 1344 гривні 83 копійки, за другим епізодом на суму 1497 гривень 91 копійку, 16.10.2020 року скоїв крадіжку майна на суму 405 гривень та коштів в сумі 2050 гривень і 19.10.2020 року крадіжку майна на суму 2455 гривень.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч.1 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-ІХ) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Частиною 2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-ІХ) встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Таким чином, розмір вартості майна за яким розмежовується адміністративне

правопорушення та кримінальне правопорушення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян визначених ст.51 в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 року, що становило 268 гривень 40 копійок, збільшено до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян, тобто кримінальна відповідальність за вчинення крадіжки у 2023 році настає у випадку викрадення майна вартістю понад 2684 гривень.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.6 ст.3 КК України).

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч.1 ст.5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п.13 ч.1 ст. 537 КПК України).

Згідно п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 63 КК України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

В зв`язку із зазначеним, оскільки кримінальна караність діяння, за вчинення якого до неповнолітнього ОСОБА_5 застосовано примусові заходи виховного характеру, усунута, суд приходить до висновку про те, що на підставі ч.2 ст.74 КК України, останнього необхідно звільнити від призначених примусових заходів виховного характеру за ухвалою Малинівського районного суду Житомирської області від 25 січня 2022 року, оскільки попри відсутність прямих законодавчих змін до КК України, діючи норми КУпАП дають підстави для висновку про декриміналізацію діянь учня.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Суд вважає, що у зв`язку з декриміналізацією крадіжки майна розміром до 2 нмдг, особа, засуджена за таку крадіжку, підлягає звільненню від призначеного покарання.

На підставі ст.5, ч.2 ст.74 КК України, Закону України № 3886-ІХ, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адміністрації Макіївського професійного училища соціальної реабілітації ім. А.С.Макаренка про застосування декриміналізації відносно учня ОСОБА_5 - задовольнити.

На підставі ч.2 ст.74 КК України учня Макіївського професійного училища соціальної реабілітації ім. А.С.Макаренка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування примусових заходів виховного характеру у вигляді направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення на строк на два роки і шість місяців, призначених ухвалою Малинівського районного суду Житомирської області від 25 січня 2022 року, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з Макіївського професійного училища соціальної реабілітації ім. А.С.Макаренка негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 діб через Петрівський районний суд Кіровоградської області.

Суддя Петрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1