Справа № 953/702/25
Провадження № 1-кс/953/925/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001411 від 13.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2025 року старший слідчий СУ ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , в якому просить накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_5 , тимчасово вилучене 29.01.2025 у ході особистого обшуку у затриманого ОСОБА_5 на дільниці місцевості, розташованій у с. Біляші Харківської області, біля садового товариства «Медик» за координатами Gps Google (50.1460956, 36.1307131), а саме: мобільний телефон ТМ «x-treme» модель PQ56 чорного кольору з сім-картками НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 ; грошові кошти у сумі 25000 гривень (50 купюр по 500 гривень).

В клопотанні слідчий також просить визначити місцем зберіганнявилучених речових доказів, відповідно до інструкції «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», яка затверджена постановою КМ України від 19 листопада 2012 року №1104, камеру схову речових доказів відділу спеціальної поліції ГУНП в Харківській області.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 у невстановлений в ході досудового розслідування час та у невстановленому в ході досудового розслідування місці, але не пізніше 19.10.2024, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, яка затверджена Наказом МВС України №622 від 21.08.1998 (з подальшими змінами та доповненнями), норм Конституції України, незаконно придбав три кумулятивні протитанкові гранати ПГ-7М, кумулятивну протитанкову гранату ПГ-7С, термобаричну гранату ТБГ-7, 105 мм реактивну штурмову гранату РШГ-1 та почав їх зберігати не маючи передбаченого законом дозволу.

Далі, діючи під контролем правоохоронних органів, ОСОБА_6 з метою викриття протиправної діяльності ОСОБА_5 у ході проведення оперативної закупки, 19.10.2024 близько 11 год 34 хв з метою придбання бойових припасів у ОСОБА_5 , прибув до вказаного останнім місця, а саме на дільницю місцевості, розташованій у с. Сіряки Харківської області. У вказаному місці ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_5 , де під час особистої зустрічі ОСОБА_5 передав ОСОБА_6 три кумулятивні протитанкові гранати ПГ-7М, кумулятивну протитанкову гранату ПГ-7С, термобаричну гранату ТБГ-7,105 мм реактивну штурмову гранату РШГ-1. За придбання зазначених бойових припасів ОСОБА_6 передав у руки ОСОБА_5 заздалегідь ідентифіковані грошові кошти у сумі 30 000 грн., після чого добровільно видав придбані боєприпасам співробітникам правоохоронних органів.

Придбані ОСОБА_6 у ОСОБА_5 бойові припаси, згідно висновку судово-балістичної експертизи №СЕ-19/121-24/31868-ВТХ від 05.12.2024 є 105 мм реактивною штурмовою гранатою РШГ-1 та згідно висновку судово-балістичної експертизи №СЕ-19/121-24/31869-ВТХ від 05.12.2024 є трьома кумулятивними протитанковими гранатами ПГ-7М, кумулятивною протитанковою гранатою ПГ-7С, термобаричною гранатою ТБГ-7.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_5 , діючи повторно, у невстановлений в ході досудового розслідування час та у невстановленому в ході досудового розслідування місці, але не пізніше 29.01.2025, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, яка затверджена Наказом МВС України №622 від 21.08.1998 (з подальшими змінами та доповненнями), норм Конституції України, незаконно придбав один постріл до ручного гранатомету «ТБГ-7В» та пусковий пристрій РПГ-7, та став їх зберігати не маючи передбаченого законом дозволу.

Далі, ОСОБА_5 продовжуючи свої протиправні дії, реалізуючи свій корисливий умисел, спрямований на незаконний збут вогнепальної зброї та бойових припасів, діючи повторно, запропонував ОСОБА_6 , який надав свою добровільну згоду на конфіденційне співробітництво з правоохоронними органами, придбати у нього зазначені вогнепальну зброю та бойові припаси.

Далі, діючи під контролем правоохоронних органів, ОСОБА_6 з метою викриття протиправної діяльності ОСОБА_5 у ході проведення оперативної закупки, 29.01.2025 близько 10 год. 30 хв. з метою придбання бойових припасів у ОСОБА_5 , прибув до вказаного останнім місця, а саме на дільницю місцевості, розташованій у с. Біляші Харківської області, біля садового товариства «Медик» за координатами Gps Google (50.1460956, 36.1307131). У вказаному місці ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_5 , де під час особистої зустрічі, ОСОБА_5 передав ОСОБА_6 один постріл до ручного гранатомету «ТБГ-7В», який згідно з довідкою УВТС ГУНП в Харківській області є вибухонебезпеним предметом, що належить до категорії вибухонебезпечності «НЕБЕЗПЕЧНО» та пусковій пристрій РПГ-7. За придбання бойових припасів ОСОБА_6 передав у руки ОСОБА_5 заздалегідь ідентифіковані грошові кошти у сумі 25 000 грн., після чого добровільно видав придбані бойові припаси співробітникам правоохоронних органів.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у придбанні, зберіганні та збуті бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

29.01.2025 у ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, о 10 год 45 хв, на дільниці місцевості, розташованій у с. Біляші Харківської області, біля садового товариства «Медик» за координатами Gps Google (50.1460956, 36.1307131), ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Під час затримання та особистого обшуку у затриманого ОСОБА_5 виявлено та вилучено мобільний телефон ТМ «x-treme» модель PQ56 чорного кольору з сім-картками НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 ; грошові кошти у сумі 25000 гривень (50 купюр по 500 гривень).

Вилучені предмети оглянуті слідчим, визнані речовими доказами та долучені до матеріалів кримінального провадження.

Враховуючи, що вищезазначене вилучене майно відповідає вимогам ст.98 Кримінального процесуального кодексу України щодо речових доказів, а саме: в сукупності є матеріальними об`єктами, які використовувались як знаряддя та об`єкти вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України; може бути використано як доказ фактів чи обставин, що встановлюються в рамках зазначеного кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

З метою законного вилучення, а також запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, псування, передачі, відчуження, є всі підстави для арешту зазначеного майна.

Прокурор у судове засідання не з`явився, в клопотанні просив розглянути клопотання без участі прокурора.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

ОСОБА_5 , який є власником майна, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності та не заперечував проти арешту.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання та інші матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Пунктом 2 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим доведено необхідність арешту зазначеного в клопотанні майна, оскільки відповідно до статей 91 та 98 КПК України можливе його використання як доказу, що має важливе доказове значення в рамках даного кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно було вилучене 29 січня 2025 року під час затримання та особистого обшуку ОСОБА_5 , про можливу причетність якого до вчинення кримінального правопорушення вбачається з наданих до клопотання доказів, вилучене майно має значення для забезпечення кримінального провадження, враховуючи встановлені органом досудового розслідування обставини вчинення кримінальних правопорушень, існують розумні підозри вважати, що це майно є засобами вчинення кримінального правопорушення, грошові кошти бути отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення, та існує можливість використання вилученого майна , як доказів у кримінальному провадженні.

Слідчим доведено наявність розумних підозр вважати, що вилучене під час проведення обшуку зазначене в клопотанні майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно з ч.2 ст.168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Слідчим обґрунтовано необхідність накладення арешту на вилучене майно, оскільки воно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, наявна постанова слідчого про визнання його речовими доказами, є необхідність у проведенні його огляду.

Отже, слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя не вбачає наявності будь-яких негативних наслідків, які б переважали інтереси держави, а тому таке втручання у права та інтереси власника майна є виправданим.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ч. 2 ст.171 КПК України та подано прокурором до суду у строк, визначений ч.5 ст.171 КПК України.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування зазначеного майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, що відповідає положенням ч.1 ст.170 КПК України.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001411 від 13.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 29.01.2025 в ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 на дільниці місцевості, розташованій у с. Біляші Харківської області, біля садового товариства «Медик» за координатами Gps Google (50.1460956, 36.1307131), а саме: мобільний телефон ТМ «x-treme» модель PQ56 чорного кольору з сім-картками НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 ; грошові кошти у сумі 25000 гривень (50 купюр по 500 гривень).

Місце зберігання арештованого майна визначити за органом досудового розслідування - відділом спеціальної поліції ГУНП в Харківській області.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1