Справа № 689/1620/23
ВИРОК

Іменем України

19.12.2024 року Ярмолинецький районний суд Хмельницької області -

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Ярмолинці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2023 за № 0000022, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Хмельницькому, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, непрацюючого, проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

встановив:

05 серпня 2022 року ОСОБА_5 відповідно до Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 Про загальну мобілізацію був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на військову службу за мобілізацією до Збройних Сил України, після чого був відправлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 (адреса згідно матеріалів кримінального провадження). 05 серпня 2022 року згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій службі) № 131 солдат запасу ОСОБА_5 був зарахований до списків особового складу даної військової частини, поставлений на всі види забезпечення та приступив до виконання обов`язків військової служби як навідник другого кулеметного відділення кулеметного взводу НОМЕР_2 окремого стрілецького батальйону оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України закріплений в положеннях Конституції України (ст. 65), Закону України Про оборону України (ст. 17), Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (ст. 1).

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548 XIV, зобов`язаний непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, відповідати за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, особисту бойову готовність, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників).

Статтями 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551 XIV, визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів. Право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.

В силу ст. 1 Закону України Про правовий режим воєнного стану воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних праві свобод людини в громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб з зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України Про правовий режим воєнного стану у разі прийняття рішення щодо необхідності введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях Президент України видає указ про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях і негайно звертається до Верховної Ради України щодо його затвердження та подає одночасно відповідний проект закону.

Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні № 64/2022 від 24.02.2022 року, який затверджений Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні № 2102-ІХ від 24.02.2022 року, з 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб.

В подальшому, відповідними Указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався.

Рішення про демобілізацію із внесенням його на затвердження Верховною Радою України приймає Президент України. Відповідних рішень Президентом України не приймалось, відтак в Україні з 24 лютого 2022 року діє воєнний стан.

Проте, військовослужбовець за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 07 січня 2023 близько 12 год 00 хв, перебуваючи на території постійного місця дислокації військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог вказаних нормативно-правових актів, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну через несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без поважних причин, в умовах воєнного стану, з метою ухилитися від відбуття до нового місця служби, будучи ознайомленим з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.01.2023 № 10 про вибуття особового складу з пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 у район виконання бойового завдання, в присутності заступника командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_6 та старшого на пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_7 , відкрито відмовився виконати вказаний наказ командира військової частини НОМЕР_1 про відбуття 07.01.2023 з пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 (адреса згідно матеріалів кримінального провадження) у район виконання бойового завдання (адреса згідно матеріалів кримінального провадження), для здійснення оборонних дій і відповідно 08.01.2023 не прибув до району виконання бойового завдання.

Таким чином, враховуючи встановлені в ході судового розгляду обставини кримінального провадження, дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 402 КК України, як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

Підсудний ОСОБА_5 по суті пред`явленого обвинувачення винним себе визнав повністю, не заперечував факт відмови виконувати наказ командира військової частини за обставин, як про це вказано вище, щиро розкаявся та показав, що перебуваючи у зоні бойових дій в вересні 2022 року, а саме біля селища Піски Покровського району Донецької області, він попав під артилерійський обстріл, був контужений, через що проходив лікування в декількох медичних закладах. Після повернення до місця постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 він перебував у постійному стресі, відчував страх тощо. Згідно медичних документів він був визнаний придатним для проходження військової служби в частинах (підрозділах) забезпечення, в військових комісаріатах, установах, організаціях та навчальних закладах, що не пов`язано з участю в бойових діях. Саме через стан свого здоров`я він відмовився виконати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 05.01.2023 № 10 про вибуття особового складу з пункту постійної дислокації військової частини у район виконання бойового завдання.

Крім визнання підсудним своєї вини, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Так, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 131 від 05 серпня 2022 року солдат запасу ОСОБА_5 був призначений навідником другого кулеметного відділення кулеметного взводу НОМЕР_2 окремого стрілецького батальйону оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_4 , зарахований до списків особового складу військової частини, поставлений на всі види забезпечення (а.к.п. 49).

Матеріалами службового розслідування, яке було призначено згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 07.01.2023 № 011 підтверджується, що солдат ОСОБА_5 , будучи ознайомленим з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.01.2023 № 10 про вибуття особового складу з пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 у район виконання бойового завдання, в присутності інших військовослужбовців військової частини відкрито відмовився виконати вказаний наказ командира військової частини НОМЕР_1 про відбуття 07.01.2023 з пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 у район виконання бойового завдання, для здійснення оборонних дій і відповідно 08.01.2023 не прибув до району виконання бойового завдання (а.к.п. 15).

Крім того, факт відкритої відмови ОСОБА_5 виконати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.01.2023 № 10 про вибуття особового складу з пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 у район виконання бойового завдання, підтверджується відеозаписом з мобільного телефону старшого на пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_7 (а.к.п. 64).

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно довідки військово-лікарської комісії Комунального некомерційного підприємства Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги Хмельницької обласної ради від 12.12.2022 № 432 ОСОБА_5 був встановлений діагноз: інша реакція на важкий стрес з помірно вираженими тривожно-депресивними розладами, суіцидальними тенденціями. Придатний до служби в частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах (а.к.п. 100).

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_3 від 08.06.2023 № 589 ОСОБА_5 був встановлений діагноз: помірно виражений розлад адаптації внаслідок перенесеного гострого бойового стресу (вересень 2022 року) у вигляді пролонгованого змішаного тривожного та депресивного стану. Обмежено придатний до військової служби. Непридатний до служби у високомобільних десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах (а.к.п. 132).

Висновком експертів № 413 від 19.06.2023 за результатами амбулаторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_5 стверджується, що останній на період вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, що мало місце 07.01.2023 та 17.01.2023, усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними. ОСОБА_5 виявляє помірно виражений розлад адаптації внаслідок перенесеного гострого бойового стресу (вересень 2022 року) у вигляді пролонгованого змішаного тривожного та депресивного стану, в стані тимчасового розладу психічної діяльності не знаходився. ОСОБА_5 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує (а.к.п. 169).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання підсудного, суд вважає його щире каяття.

Крім того, в силу ч. 2 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання підсудного, суд визнає те, що він безпосередньо брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією росії проти України (з 05.08.2022 по 31.08.2022 в Донецькій області); наявність в нього на утриманні малолітньої дитини.

Обставин, які обтяжують покарання підсудного, не встановлено.

Також суд, згідно з вимогами статей 50 та 65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який в силу ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, конкретні обставини справи, дані про особу підсудного, зокрема те, що він позитивно характеризується за місцем служби, його майновий стан, а також те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

За таких обставин суд вважає за доцільне призначити підсудному мінімальне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 402 КК України, та застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробовуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні щодо підсудного не застосовувався.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід підсудному не обирався.

Речові докази по кримінальному провадженню:

-оптичний-диск CD-R із відеозаписами з мобільних телефонів старшого на пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_7 та старшого офіцера відділення запобігання, виявлення злочинів та інших правопорушень ІНФОРМАЦІЯ_5 капітана ОСОБА_8 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження (а.к.п. 61).

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду через Ярмолинецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_9