Справа №760/2160/25 1-кс/760/2083/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000216 від 06 липня 2023 року, за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 201-2 КК України, а також за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 114-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС 1 відділу СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з указаним клопотанням.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000216, внесеному 06 липня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за підозрою громадян України ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 201-2 КК України, а також за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 114-1 КК України.

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше лютого 2023 року (більш точної дати та часу встановити не вдалося), ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому місці, запропонував взяти участь у розробленій ними злочинній схемі з продажу товарів (предметів) гуманітарної допомоги ОСОБА_8 та невстановленим особам, тим самим вступивши з останніми у попередню змову під час воєнного стану, з метою отримання прибутку, яка полягала у ввезенні на митну територію України транспортних засобів на іноземній реєстрації як гуманітарної допомоги нібито для потреб ЗСУ, із використанням документів благодійного фонду, з подальшою їх реалізацією за грошову винагороду на власну користь.

Реалізуючи злочинний умисел ОСОБА_5 , діючи умисно та протиправно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 та невстановленими особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи обізнаним із правилами ввезення товарів гуманітарної допомоги на територію України (в т.ч. положеннями Закону України «Про гуманітарну допомогу»), будучи обізнаними про дію на всій території України воєнного стану, у період часу з 2023 року по 2024 рік, переслідуючи мету отримання прибутку, здійснили продаж товарів (предметів) гуманітарної допомоги в особливо великому розмірі, а саме: транспортних засобів марки «Jeep» моделі «Grand Cherokee», 2005 року випуску, з номерними знаками « НОМЕР_1 », з номером кузову НОМЕР_2 ; марки «Jeep» моделі «Grand Cherokee», 2003 року випуску, з номерними знаками « НОМЕР_3 », з номером кузову НОМЕР_4 ; марки «Jeep» моделі «Grand Cherokee», 2005 року випуску, з номерними знаками « НОМЕР_5 », з номером кузову НОМЕР_6 , марки «Jeep» моделі «Grand Cherokee», 2002 року випуску, з номерними знаками « НОМЕР_7 », з номером кузову НОМЕР_8 , марки «Jeep» моделі «Grand Cherokee», 2002 року випуску, з номерними знаками « НОМЕР_9 », з номером кузову НОМЕР_10 , марки «KIA» моделі «SORENTA», 2005 року випуску, з номерними знаками « НОМЕР_11 », з номером кузову НОМЕР_12 , марки «MERCEDES BENZ» моделі «ML 270 CDI», 2001 року випуску, з номерними знаками « НОМЕР_13 », з номером кузову НОМЕР_14 які відповідно, ввезено на територію України як гуманітарна допомога для потреб військових частин Збройних Сил України, вартість яких становить 1 151 290,59 гривень.

01 листопада 2024 року о 13 год. 30 хв., під час проведення обшуку у нежитловому приміщенні гаражного типу у Гаражно-будівельному Кооперативі «ЮТА», за адресою: м. Біла Церква, вул. Карбишева з маркуванням на ньому № 21 та № 22, ОСОБА_5 співробітниками СБ України затримано в порядку статті 208 КПК України.

За встановленими під час досудового розслідування обставинами, 01 листопада 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 201-2 КК України.

19 січня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 201-2 КК України.

Частиною 3 статті 201-2 КК України визначено, що дії ОСОБА_5 , у разі доведення вини останнього караються позбавленням волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_5 належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з викладеним, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження майна, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , на даний час виникла необхідність у накладенні арешту на нерухоме майно та рухоме майно, що належить на праві власності підозрюваному, у зв`язку з чим, слідчий звернувся з указаним клопотанням.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, 10 лютого 2025 року слідчий подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, в якій зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі.

Власник майна, відповідно до частини другої статті 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна, в судове засідання не викликався.

Враховуючи положення частини першої статті 171 КПК України, відповідно до якої клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе здійснити розгляд клопотання у відсутність слідчого та власника майна.

Вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Положеннями пункту 7 частини другої статті 131 КПК України та частиною першою статті 170 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який забезпечує тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000216, внесеному 06 липня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за підозрою громадян України ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 201-2 КК України, а також за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 114-1 КК України.

01 листопада 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 201-2 КК України, що підтверджується його особистим підписом.

19 січня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 201-2 КК України, що підтверджується його особистим підписом.

Згідно з інформаційною довідко з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 24 січня 2025 року, ОСОБА_5 належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 31 січня 2025 року право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , було перереєстровано 31 січня 2025 року на підставі договору дарування за ОСОБА_9 , яка є матір`ю підозрюваного, що підтверджується актовим записом про шлюб № 108 від 19 листопада 1999 року та актовим записом про народження № 122 від 29 вересня 1989 року.

Враховуючи, що сторона обвинувачення звернулася до слідчого судді з клопотання про арешт майна 27 січня 2025 року, слідчим суддею встановлено, що право власності на вищевказану квартиру було перереєстровано майже одразу після подачі зазначеного клопотання.

Відповідно до вимог статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляд справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку, передбаченому статтями 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно з частиною другою статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною п`ятою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У клопотанні слідчого зазначено, що арешт необхідно накласти з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Так, санкцією частини третьої статті 201-2 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, ОСОБА_6 має статус підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні, та слідчим доведено, що майно, на яке він просить накласти арешт належить підозрюваному.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуженню майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та з метою забезпечення можливої конфіскації вказаного майна підозрюваного як виду покарання, слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт на вищевказане майно.

Беручи до уваги викладене, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

З огляду на викладене та керуючись статтями 131, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпоряджатися на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську обласну прокуратуру.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_1