В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2025 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження № 0000681, внесеному до ЄРДР 07.10.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, громадянина України, із вищою освітою, неодружений, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , посада гранатометник, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

установив:

Так, 06 жовтня 2024 року, приблизно о 20 год 30 хв, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропних речовин для особистого вживання, перебуваючи по вулиці М. Цвітаєвої в м. Києві, на земельній ділянці знайшов та привласнив два прозорих поліетиленових пакета з пазовою застібкою, всередині яких містилась порошкоподібна речовина світло бежевого кольору та одна купюра НБУ номіналом 20 гривень, всередині якої містилась порошкоподібна речовина світло бежевого кольору з вмістом психотропної речовини, обіг якої обмежено «амфетамін», чим вчинив незаконне придбання психотропної речовини без мети збуту.

Маючи досвід вживання психотропних речовин, ОСОБА_3 , переконавшись, що знайдені ним речовини є психотропними, а саме «амфетаміном», залишив їх незаконно зберігати при собі для власного вживання, чим вчинив незаконне зберігання психотропної речовини без мети збуту.

У подальшому, 06.10.2024, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , зберігаючи при собі вищевказану психотропну речовину, вирушив до с. Трушки Білоцерківського району Київської області, чим вчинив незаконне перевезення психотропної речовини.

07 жовтня 2024 року, приблизно о 01 год 00 хв, ОСОБА_3 , перебуваючи на АЗС «МОТТО» що знаходиться за адресою: А/Д М-05 Київ-Одеса, 79 км., був зупинений працівниками поліції з метою перевірки наявності у останнього заборонених в обігу речей та речовин. Під час проведення поверхневої перевірки, у ОСОБА_3 виявлено та вилучено два прозорих поліетиленових пакета з пазовою застібкою, всередині яких містилась порошкоподібна речовина світло бежевого кольору та одна купюра НБУ номіналом 20 гривень, всередині якої містилась порошкоподібна речовина світло бежевого кольору з вмістом психотропної речовини, обіг якої обмежено «амфетамін». Загальна маса амфетаміну в речовинах становить 4,989 г, яку ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав, зберігав при собі та перевозив для власного вживання без мети збуту.

ОСОБА_3 вчинив незаконне придбання, зберігання, перевезення психотропних речовин без мети збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.

В судовому засідання сторони надали до суду угоду про визнання винуватості, укладену 03.02.2025, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , яку сторони просили затвердити.

За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 309 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 309 КК України у виді штрафу, а саме двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України. Підстави, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні, та просив суд затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, погодився з встановленими обставинами. Просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену міру покарання. Запевним, що взмозі виконати покарання, визначене угодою, а саме сплатити узгодженй штраф.

Захисник в судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про винуватість, суд зазначає наступне.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні психотропних речовин без мети збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах яке, згідно зі ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, крім того, йому роз`яснено наслідки невиконання угоди.

Суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, при її затвердженні враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, обставинами, що обтяжують покарання, є вчинення кримінального правопорушення з використанням умов воєнного стану, а також враховуючи, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні. Узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65 КК України.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави в розмірі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн. 60 коп.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду від 03 лютого 2025 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 03 лютого 2025 року покарання за ч. 2 ст. 309 КК України штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової експертизи в розмірі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн. 60 коп..

Речовий доказ два прозорих поліетиленових пакета з пазовою застібкою, всередині яких містилась порошкоподібна речовина світло бежевого кольору та одна купюра НБУ номіналом 20 гривень, всередині якої містилась порошкоподібна речовина світло бежевого кольору з вмістом психотропної речовини, обіг якої обмежено «амфетамін». Загальна маса амфетаміну в речовинах становить 4,989 г та які передано на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП України в Київській області знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_7