ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/1346/23 Номер провадження 11-кп/814/2014/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем з участю прокурора захисника обвинуваченогоОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження № 0000118 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Хорольського районного суду Полтавської області щодо 24.07.2024 щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новооріхівка Лубенського району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, невійськовозобов`язаного, на утриманні неповнолітніх та пристарілих осіб не має, інвалідності немає, раніше судимий:

1) 21.03.2013 Хорольським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч.3, вид покарання позбавлення волі на термін 3 роки із застосуванням ст. 75 КК України із іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

2) 31.05.2013 Хорольським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч.2, ст..185 ч.3 ст. 70 ч.1 КК України позбавлення волі на термін 3 роки 3 місяці, а також 1 рік 6 місяців із іспитовим строком обраховується окремо;

3) 12.11.2013 Хорольським РС за ст. 185 ч.3 вид покарання позбавлення волі на термін 3 роки із застосування ч.4 ст. 70 КК України;

4) 01.03.2017 Хорольським районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст.289, ч.1 ст. 70 КК України до позбавленні на термін 5 років;

5)22.06.2017 Великобагачанським районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 190, ч.2 ст.187, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі на термін 7 років 6 місяців із конфіскацією майна;

6) 05.04.2017 Лубенським міським судом Полтавської області за ч.1 ст.357, ч.2 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70, ч.1 ст.72 КК України до позбавлення волі на термін 5 років. На підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднано вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 01.03.2017 та остаточно засуджений до позбавлення волі терміном до 6 років позбавлення волі.

7) 15.08.2023 року Ленінським районним судом міста Полтави за ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_8 засуджено за:

- ч. 2 ст. 289 КК України 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна належного обвинуваченому;

- за ч. 4 ст. 185 КК України 6 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна належного обвинуваченому.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду міста Полтави від 15.08.2023, та остаточно призначено покарання ОСОБА_8 у виді 6 років 6 місяців 10 днів позбавлення волі.

За вироком суду, 09.04.2023 приблизно о 18 год. ОСОБА_8 , приїхав до домогосподарства своєї матері ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , якого привіз на власному автомобілі марки «Dacia Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 його знайомий ОСОБА_10 , де останні залишилися відпочивати у вказаному господарстві разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

В подальшому коли ОСОБА_10 заснув у ОСОБА_8 виник умисел спрямований на незаконне заволодіння вищезазначеним транспортним засобом з метою власного користування.

Таким чином, 09.04.2023 приблизно о 19:00 год., реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів власного використання транспортного засобу, таємно, повторно, скориставшись тим, що власник заснув, дістав із кишені його куртки ключі від замку запалювання відчинив передні водійські дверцята та проник в салон автомобіля «Dacia Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, ОСОБА_8 завівши двигун, не маючи права керувати автомобілем, поїхав разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які не були обізнані про злочинні дії останнього з місця скоєння злочину у визначеному ним напрямку, таким чином незаконно заволодів бувшим у використанні автомобілем «Dacia Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 , належним ОСОБА_10 , вартість якого згідно висновку експерта №СЕ-19/124-23/6425-АВ від 08.06.2023 становить 130 920 грн..

В подальшому 09.04.2023 приблизно о 19.40 год. ОСОБА_8 керуючи автомобілем «Dacia Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 рухався по автошляху Хорол-Оржиця, Т-17-09, Хорольської об`єднаної територіальної громади, Лубенського району, Полтавської області, у напрямку м. Хорол та не доїжджаючи до нерівнозначного перехрестя вказаної автодороги, рухаючись по головній дорозі допустив зіткнення із автомобілем марки ВАЗ 2106 державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_13 , який рухався попереду нього у попутному напрямку. В ході дорожньо транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження і деформації, сконцентровані на передній частині автомобіля, а саме: передній бампер, капот, решітка радіатора, передні фари, вартість відновлювальних робіт яких згідно висновку експерта №СЕ-19/124-23/6425-АВ від 08.06.2023 становить 21 969, 44 грн..

Своїми умисними діями ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 152 889, 44 грн..

Крім цього, 17.04.2023 близько 17 години ОСОБА_8 з метою з метою вчинення крадіжки чужого майна разом із ОСОБА_14 , який не був обізнаний щодо злочинних дій останнього приїхали на автомобілі марки ВАЗ 2110 зеленого кольору, належному ОСОБА_14 до домогосподарства ОСОБА_15 , що за адресою АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану введеного відповідно до Указу Президента України № 64 від 24.02.2022 «Про ведення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, з 24.02.2022 та продовженого Указом Президента від 06 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_8 скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає та його дії залишаються непоміченими, таємно, умисно, повторно, з корисливих спонукань, шляхом відчинення вхідних дверей за допомогою ключів, які достовірно знав де зберігаються, проник до будинку ОСОБА_15 , звідки викрав належне ОСОБА_16 майно, а саме:

-подовжувач на котушці «Леміра» У16-01 (ПВС 2х1,5мм) довжиною 50 м., вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/117-23/6755-ТВ від 26.04.2023 становить 992, 37 грн.;

-електропилу «Вітязь» моделі ПЦ-2900, вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/117-23/6754-ТВ від 26.04.2023 становить 1865,75 грн.;

-електропилу «Електромаш» моделі ПЦ-2400, вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/117-23/6763-ТВ від 26.04.2023 становить 1792 грн.;

-мобільний телефон «Хiaomi Redmi 9А», 2/32 Gb (ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 ), вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/117-23/6910-ТВ від 02.05.2023 становить 2 500 грн..

-В подальшому, цього ж дня, ОСОБА_8 подовжувач та 2 електропили намагався здати до ломбарду «Капітал» в м.Хорол по вул. Незалежності, 78/9 Хоррольської територіальної громади Лубенського району проте з причин, що не залежали від нього не зміг здати та віддав викрадене ним майно ОСОБА_14 за борги, а мобільний телефон «Хiaomi Redmi 9А», 18.04.2023 о 18 годині 27 хвилин здав до ломбарду Повне товариство «Ломбард Донкредит ТОВ «Інтер-Рієлті» і Компанія», що в м. Лубни, пров. Володимирський, 32 Полтавської області, таким чином розпорядився викраденим ним чужим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_16 матеріальної шкоди на загальну суму 7150, 12 грн.

У поданій апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду відносно ОСОБА_8 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та невідповідності призначеного покарання особі винного внаслідок м`якості та у хвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 засудити за:

- ч. 2 ст. 289 КК України 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна належного обвинуваченому;

- за ч. 4 ст. 185 КК України 6 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_8 покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна належного обвинуваченому.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду міста Полтави від 15.08.2023, та остаточно призначити покарання ОСОБА_8 у виді 7 років 22 днів позбавлення волі з конфіскацією всього майна належного обвинуваченому.

Зазначає, що ОСОБА_8 оскаржуваним вироком за ч.2 ст.289 КК України призначено додаткове покарання у виді конфіскації всього майна, проте визначаючи остаточне покарання обвинуваченому, не приєднав його до остаточно визначеного покарання.

Також зазначає, що суд першої інстанції безпідставно призначив остаточне покарання обвинуваченому на сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України, оскільки кримінальні правопорушення за ч.2 ст.289 та ч.4 ст.185 КК України вчинені відповідно 09.04.2023 та 17.04.2023, тобто до постановлення вироку 15.08.2023 Ленінським районним судом міста Полтави, а тому при призначенні остаточного покарання слід керуватися положеннями ч.4 ст.70 КК України.

Щодо необхідності призначення більш суворого покарання за вчинене, прокурор зазначає, що ОСОБА_8 після вчинення кримінального правопорушення, з метою уникнення кримінальної відповідальності, переховувався від органів досудового розслідування.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію учасників судового розгляду з приводу поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за який її засуджено, та кваліфікація вчиненого за ч.4 ст. 185, ч.2 ст.289 КК України, у апеляційній скарзі не оспорюються.

Щодо доводів прокурора про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_8 більш тяжкого покарання за вчинене, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому, дотримався вказаних вимог кримінального закону, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого.

Зокрема, суд врахував відсутність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , та правильно указав на рецидив злочинів як на обставину, яка відповідно до ст.67 КК України, обтяжує покарання, а тому правильно визначив покарання ОСОБА_8 за ч.4 ст.185 КК України у виді 6 років позбавлення волі, та за ч.2 ст.289 КК України 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна, що є власністю обвинуваченого.

Водночас, як правильно зазначає прокурор у своїй апеляційній скарзі в частині призначення покарання судом першої інстанції допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування закону, який не підлягає застосуванню, через безпідставне застосування судом першої інстанції ст.71 КК України та призначення остаточного покарання за сукупністю вироків а також не призначення додаткової міри покарання у виді конфіскації майна при визначенні обвинуваченому ОСОБА_8 остаточного покарання за вчинене.

Так, згідно положень ч. 2 ст. 59 КК України, конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути застосована лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

За своєю правовою конструкцією ч. 2 ст. 189 КК України, за якими вина ОСОБА_17 доведена, передбачає одночасне застосування основного виду покарання у виді позбавлення волі та додаткового виду покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до п.19 Постанови ПВСУ №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» вирішуючи питання про застосування конфіскації майна, суди повинні враховувати, що такий вид додаткового покарання призначається лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині КК за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини. Відповідно до вимог статті 59 КК у разі конфіскації не всього майна, а лише його частини суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Призначаючи покарання ОСОБА_17 суд першої інстанції у вироку від 24.07.2024 прийшов до висновку про застосування до останнього покарання у виді позбавлення волі із конфіскацією майна. Водночас, судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність та в резолютивній частині вироку, при призначенні остаточного покарання не зазначено про конфіскацію всього майна належного обвинуваченому.

Крім того, суд першої інстанції, призначаючи остаточне покарання ОСОБА_8 , неправильно застосував положення ч. 1 ст. 71 КК України та призначив покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 15.08.2023.

Частиною 4 ст. 70 КК України встановлено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Оскільки, кримінальні правопорушення за ч. 2 ст. 289 та ч. 4 ст. 185 КК України були вчинені обвинуваченим 09.04.2023 та 17.04.2023, тобто до ухвалення вироку Ленінським районним судом м. Полтави від 15.08.2023, то при призначенні остаточного покарання необхідно керуватися положеннями ч. 4 ст. 70 КК України.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги прокурора із скасуванням вироку суду в частині призначення покарання з ухваленням у цій частині нового вироку.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 420, 615 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Хорольського районного суду Полтавської області 24.07.2024 відносно ОСОБА_8 скасувати в частині призначення покарання.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за:

- ч. 2 ст. 289 КК України - 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна належного обвинуваченому;

- ч. 4 ст. 185 КК України - 6 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_8 покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна належного обвинуваченому.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та за вироком Ленінського районного суду міста Полтави від 15.08.2023, остаточно призначити покарання ОСОБА_8 у виді 6 років 6 місяців 10 днів позбавлення волі з конфіскацією всього майна належного обвинуваченому.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 18.06.2023.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Касаційного кримінального суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а обвинуваченим із моменту вручення копії вироку.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4