№ 207/2198/23
№ 1-кп/207/76/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Кам`янське Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000092 від 21.04.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянки України, маючої професійно-технічну освіту, працюючої кондитером 3 розряду кондитерського цеху ТОВ «Кондитерська фабрика «Квітень», розлученої, маючої на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що вона, будучи зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , перебувала до квітня 2021 року на обліку в Південному управлінні соціального захисту населення департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради як отримувач житлової субсидії, передбаченої Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 № 807).

Згідно п.3 Положення, житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою вразливим споживачам житлово-комунальних послуг - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком, витрати на комунальні послуги, витрати на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива в такому будинку.

Так, 28.11.2019 року ОСОБА_4 маюча на той час прізвище ОСОБА_8 , звернулася до управління із заявою про призначення їй допомоги у вигляді житлової субсидії.

З текстом попередження у бланку наданої заяви від 28.11.2019, відносно проведення перевірки згідно чинного законодавства України, наведених заявником відомостей про обставини, що вплинули, або могли вплинути на прийняте рішення щодо надання компенсації, а також про підстави відмови в призначенні компенсації, або припинення виплати призначеної компенсації та/або повернення надміру нарахованих коштів, у разі подання неповних чи недостовірних відомостей ОСОБА_4 була ознайомлена під особистий підпис.

До заяви 28.11.2019 року ОСОБА_9 додана декларація про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії. В декларації зазначено, що до складу домогосподарства крім заявниці входять діти: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням управління ОСОБА_9 призначена та виплачена житлова субсидія.

Відповідно до п.16. Положення (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) після закінчення строку отримання житлової субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють призначення житлової субсидії на наступний строк для домогосподарств, які отримували житлову субсидію у попередньому сезоні.

З 01.05.2021 п.16 Положення виключено на підставі Постанови КМ від 14.04.2021 №420 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України». Але на період виникнення заборгованості п.16 Положення чинний.

Таким чином на опалювальний період 2020/2021 років домогосподарству ОСОБА_9 була призначена житлова субсидія з урахуванням наданої довідки про склад сім`ї.

Згідно довідки про склад сім`ї або осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , виданої відділом з питань інфраструктурного розвитку Карнаухівського старостинського округу Кам`янської міської ради 12.06.2020 №798, у складі сім`ї, зміни відсутні.

03.11.2021 року до Південного управління соціального захисту населення департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради (далі - управління) із заявою про призначення житлової субсидії та декларацією про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії звернулася ОСОБА_4 (колишнє прізвище - ОСОБА_8 ).

В п.3 розділу І «Загальні відомості» декларації ОСОБА_4 зазначила свій сімейний стан - розлучена та надала копію свідоцтва про розірвання шлюбу від 05.08.2021 серія НОМЕР_1 .

Паспорт громадянина України на прізвище ОСОБА_4 виданий 14.12.2020 № НОМЕР_2 .

Таким чином управління дізналося, що 12.09.2020 (дата укладення шлюбу) ОСОБА_10 вийшла заміж та змінила прізвище на ОСОБА_11 , а 05.08.2021 була розлучена.

Відповідно до п.90 Положення, громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів поінформувати уповноважений орган про виникнення обставин, зокрема щодо: зміни складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) членів домогосподарств; зміни соціального статусу членів домогосподарства; зміни у складі сім`ї члена домогосподарства.

Про зміну свого сімейного стану ОСОБА_9 управління не повідомила, при цьому отримувала через поштове відділення АТ «Укрпошта» № 51990, яке розташоване за адресою: смт. Карнаухівка, вул. імені Батальйону Шейха Мансура, грошові кошти у вигляді житлової субсидії.

Таким чином, ОСОБА_4 неправомірно отримала надмірні виплачені їй кошти житлової субсидії на опалювальний період з жовтня 2020 року по квітень 2021 року на загальну суму 16136,25 грн.

Розпорядженням управління від 16.12.2021 визначено розмір заборгованості ОСОБА_4 (о/р №55784) по надміру виплаченій житловій субсидії за період: з 01.10.2020 по 30.04.2021 у сумі становить 16136,25 грн.

Своїми діями ОСОБА_4 порушила вимоги п.90 Положення, що вплинуло на встановлення права на призначення субсидії та призвело до надміру виплаченої житлової субсидії її сім`ї за рахунок коштів державного бюджету на загальну суму 16136,25 грн.

Так, в період часу з 01.10.2020 по 30.04.2021 ОСОБА_4 , маючи умисел на шахрайське заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме грошовими коштами Державного бюджету України за рахунок передбаченої державної соціальної допомоги, переслідуючи корисливий мотив, будучи офіційно попередженою про обов`язок надання достовірної інформації, реалізовуючи свій прямий умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами, шляхом обману, з метою подальшого незаконного їх отримання, умисно не звернулася та не повідомила Південне управління соціального захисту населення департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Затишна, 3, про зміну складу сім`ї, що безпосередньо вплинуло на встановлення права щодо отримання нею державної соціальної допомоги у вигляді житлової субсидії і стало підставою для незаконного перерахування коштів Державного бюджету України на її ім`я та у подальшому незаконному заволодінні ними.

Таким чином, ОСОБА_4 , шляхом отримання надмірних виплачених їй коштів житлової субсидії на опалювальний період з жовтня 2020 року по квітень 2021 року умисно, шляхом обману заволоділа бюджетними коштами у виді житлової субсидії, чим спричинила Державі в особі управління соціального захисту населення департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради, матеріальні збитки на загальну суму 16136,25 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні просила закрити кримінальне провадження щодо неї на підставі ст. 49 КК України в зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Пояснила, що правові наслідки закриття кримінального провадження і звільнення її від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав їй роз`яснені судом і зрозумілі.

Прокурор клопотання обвинуваченої підтримав у повному обсязі. Вважає, що законодавчо визначено, що це обов`язок, а не право суду звільнити обвинувачену від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

Представники потерпілого ОСОБА_5 також не заперечувала проти закриття кримінального провадження.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, регламентовано параграфом 2 глави 24 КПК України.

Згідно з п.1 ч.2, ч.8 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

За змістом ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 19.06.2018 (справа №462/2762/14, провадження №51-1241км18), що за змістом статей 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Статтею 44 КК України визначено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

За ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минулі такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Згідно з ч.2, ч.3 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України, є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Санкцією ч.1 ст.190 КК України передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або апробаційного нагляду на строк до трьох років, або обмеження волі на той самий строк.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, яке відповідно класифікації злочинів відноситься до кримінальних проступків.

У судовому засіданні не встановлено наявності підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2-3 ст. 49 КК України. Обвинувачена ОСОБА_4 зазначила, що їй відомі наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав та вона наполягає на задоволенні заявленого клопотання.

При цьому суд звертає увагу на те, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Отже, зважаючи на те, що з дня вчинення ОСОБА_4 злочину минуло більше ніж чотири роки, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся і не переривався, а також те, що обвинувачена надала згоду на звільнення від кримінальної відповідальності, суд вважає можливим звільнити її від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження щодо неї.

Також, ОСОБА_4 роз`яснено суть обвинувачення та підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності не має реабілітуючого характеру.

Суд не вирішує обвинувачення по суті, судове рішення викладається у формі ухвали.

Окрім цього суд звертає увагу на те, що прийняття такого рішення є не правом суду, а є його обов`язком. Такі рекомендації судам надано постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», зокрема її п.8.

Разом з цим, підстава для звільнення від кримінальної відповідальності, передбачена ст.49 КК України, є обов`язковою для суду.

Цивільний позов заявлений представником потерпілого ОСОБА_5 підлягає залишенню без розгляду, його має бути розглянуто у порядку цивільного судочинства.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що під час судового засідання встановлено наявність законних підстав для закриття кримінального провадження зі звільненням обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Керуючись ч.1 ст. 49 КК України, ст.ст. 284-286, 370, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, на підставі ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000092 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2023 року, відносно ОСОБА_4 закрити.

Цивільну позовну заяву представника потерпілого ОСОБА_5 залишити без розгляду, роз`яснивши право потерпілому звернутися з цивільним позовом у порядку цивільного судочинства.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду на протязі семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1