Справа № 204/886/21
Провадження 1-в/204/1829/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

представника центру пробації: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпріподання начальника Чечелівського районного відділу філії Державної установи«Центр пробації» у Дніпропетровській ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відноснозасудженої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якапроживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надішло подання начальника Чечелівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_8 .В обґрунтування подання зазначено, що 18.02.2022 року до Чечелівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області з Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська на виконання надійшли розпорядження та вирок від 14.01.2022 року, який набрав законної сили 15.02.2022 року відносно ОСОБА_9 .У день отримання вироку на адресу проживання та реєстрації було направлено відповідне повідомлення щодо сплати штрафу, станом на 16.03.2022 року Чечелівський районний відділ філії не отримав від засудженої ОСОБА_10 підтвердження про сплату штрафу. 16.03.2022 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська було направлено подання на підставі ч.3 ст.26 КВК України, щодо розгляду питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу у розмірі 17000 гривень. 17.05.2022 року засуджена ознайомлена з вироком суду, надала письмове пояснення, щодо відсутності можливості сплатити штраф, у зв`язку з тим що не працює, перебуває у декретній відпустці, виховує трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 . ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зобов`язалась з`явитись на судове засідання 18.05.2022 року, проте до суду так і не прибула. 18.05.2022 року ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська відмовлено у задоволенні подання щодо розстрочки штрафу, ухвала надійшла до Чечелівського районного відділу 10.11.2022 року.У подальшому працівником пробації направлено відновідне повідомлення щодо рішення суду, неодноразово здійснювались дзвінки за номером телефону ОСОБА_10 (тел. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ), на які остання не відповідала. 16.12.2022 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська направлено подання на підставі 4.3 ст. 26 КВК України, ч.5 ст.53 КК України щодо розгляду питання про заміну покарання у виді штрафу покаранням у виді громадських робіт. З метою встановления причини не сплати штрафу та повідомлення засудженої про розгляд 16.05.2023 року вищезазначеного подання у Красногвардійському районному суді м. Дніпропетровська, працівником пробаціїздійснено вихід 12.05.2023 року за адресою проживання, ОСОБА_10 надала письмове пояснення, що станом на теперішній час вона не сплатила штраф, у зв`язку з тим, що не працює, перебуває у декретній відпустці по уходу за молодшим сином, отримує щомісячну допомогу у розмірі 860 грн. Крім того має ще двох неповнолітніх дітей, матеріальну допомогу їй надають батьки, тому що її чоловік ОСОБА_14 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Також повідомила, що вона закінчує оформлення документів на отримання пенсії та заборгованості щодо виплати їй, у зв`язку зі втратою годувальника. 16.05.2023 року засуджена ОСОБА_10 з`явилась на судове засідання в Красногвардійському районному суді м. Дніпропетровська, заперечувала проти задоволення подання органу пробації щодо заміни штрафу на громадські роботи, просила надати їй час для сплати штрафу.Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16.05.2023 року в задоволення подання органу пробації про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт стосовно ОСОБА_10 відмовлено, ухвала надійшла до Чечелівського районного відділу 06.02.2024 року.06.02.2024 року на адресу реєстрації та проживання були направлені виклики щодо прибуття ОСОБА_10 до відділу пробації на 16.02.2024 року, проте засуджена до Чечелівського районного відділу такі не з`явилась, на неодноразові телефонні дзвінки не відповідала. Станом на 29.03.2024 року Чечелівський районний відділ не отримав від засудженої ОСОБА_10 документа про сплату призначеного штрафу. 29.03.2024 року на підставі ч.1 ст. 389 КК України до ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області направлено подання для вирішених питання про притягнення засудженої до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати штрафу. 22.07.2024 року відділ пробації отримав довідку відділу поліції від 15.05.2024 року щодо відсутності кримінального правопорушення відносно ОСОБА_10 та відмову у відкритті кримінального провадження за поданням Чечелівського РВ. В період з 22.07.2024 року по 13.11.2023 року районним відділом здійснювалися заходи щодо встановлення причини несплати штрафу та неявки засудженої до органу пробації, здійснювалась перевірка місця проживання та реєстрації також були направлені запити до територіальних медичних закладів, Дніпропетровського обласного бюро CMЕ відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі, Дніпровської установи виконання покарань №4. Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби, ВП №6 ДРУП ГУНП Дипропетровській області.Згідно довідки УП ГУНП в Дніпропетровський області про притягнення до кримінальної відповідальності отриманої 08.11.2024 року встановлено, що засуджена ОСОБА_15 повторного кримінального правопорушення не скоїла. За інформацією відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі, актовий запис про смерть ОСОБА_10 не виявлено. Згідно відомостей щодо джерел виплачених доходів стосовно ОСОБА_10 в наявності інформація від Державної податкової служби з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, що засуджена в період з 1 кварталу 2022 року по 2 квартал 2024 року отримувала доходи від Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, ознака доходу 128 соціальні виплати. За повідомленнями Державної прикордонної служби межі України засуджена не перетинала.Станом на 13.11.2024 року засуджена ОСОБА_10 до Чечелівського районного відліку квитанції щодо сплати штрафу не надала. Стосовно ОСОБА_10 відповідно до вироку Красногвардійського районного судум. Дніпропетровська від 14.01.2022 року, який набрав чинності 15.02.2022 року вбачається, то строки давності викопания вищезазначеного обвинувального вироку відносно засудженої закінчились 15.02.2024 року, повторного кримінального правопорушення ОСОБА_10 не скоїла, обвинувальний вирок, яким остання визнана винною в ухиленні від відбування покарання відсутній.

Представник органу пробаціїв судовомузасіданні подання підтримала, наполягала на його задоволенні.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подання, просив задовольнити.

ОСОБА_16 в судове засідання не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлена, причини неявки суду невідомі.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали подання, суд доходить до наступного.

14 січня 2022 року вирокомКрасногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_17 було визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2022 року, набрав законної сили 15 лютого 2022 року.

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки - два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК.

Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину.

Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

Таким чином, єдиною та безумовною підставою для визнання особи такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду, є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.

Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах справи відсутні дані про ухилення ОСОБА_8 від відбування покарання, притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України, та про вчинення нею нового кримінального правопорушення до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Наявність лише факту несплати засудженою штрафу не свідчить про ухилення від відбування цього покарання.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вирокуКрасногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2022 року, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_17 від відбування покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, ст. 152 КВК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Чечелівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку ОСОБА_18 задовольнити.

Оя ІнгуЕриківну, ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання, призначеного вирокомКрасногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2022 року, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення. У разі постановлення її без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1