Справа №463/899/25
Провадження №1-кс/463/1050/25
У Х В А Л А

03 лютого 2025 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання керівника відділу детективів Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Львівській області ОСОБА_3 заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів органами БЕБ України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000037 від 14.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, -

встановив:

керівник відділу детективів Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) ТУ БЕБ у Львівській області за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000037 від 14.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України.

Просив: накласти арешт на корпоративні права компанії-нерезидента «S.T.K. FZE» (резидентство: Об`єднані Арабські Емірати, місцезнаходження: Об`єднані Арабські Емірати, ВІЛЬНА ЕКОНОМІЧНА ЗОНА ХАМРІЯ, ЕМІРАТ ШАРДЖА, ПОШТОВА СКРИНЬКА 50771, P6_ELOB. ОФІС E_22F_10,) розмір частки засновника (учасника): 541,60 грн та ОСОБА_5 (громадянство: Україна, місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) розмір частки засновника (учасника): 458,40 грн у ТОВ «ПРО ВІКНА» (), із забороною їх відчуження.

Встановити заборону будь-яким особам, в т.ч. державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора на вчинення реєстраційних дій стосовно корпоративних прав та часток у ТОВ «ПРО ВІКНА» (), які належать компанії-нерезиденту «S.T.K. FZE» та гр. ОСОБА_5 , до моменту скасування дії заборони.

Клопотання мотивує тим, що Підрозділом детективів Територіального управління БЕБ у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000037 від 14.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що службові особи ТОВ «ЗАВОД СТЕКО» () в період грудня 2022 року - серпня 2024 року, шляхом відображення виділу залишків виробничих запасів та іншої поточної дебіторської заборгованості без фактичного здійснення таких операцій, занизили об`єкт оподаткування та податкові зобов`язання з ПДВ, що призвело до ухилення від сплати податків у великих розмірах.

Зокрема, з аналітичного продукту №23.11/2.1/110-24 від 07.11.2024 встановлено, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР), протоколом №1 загальних зборів учасників ТОВ «ЗАВОД СТЕКО» () від 09.08.2024 прийнято рішення про реорганізацію товариства шляхом виділу в ТОВ «ПРО ВІКНА» ().

Крім того, встановлено, що протоколом загальних зборів учасників ТОВ «ЗАВОД СТЕКО» затверджено розподільчий баланс відповідно до якого:

-правонаступнику ТОВ «ПРО ВІКНА» за цим розподільчим балансом передаються запаси, за переліком викладеним у додатку №1 до передавального акту (рядок балансу 1100) на загальну суму 204 100,0 тис. грн.

-правонаступнику ТОВ «ПРО ВІКНА» за цим розподільчим балансом передається поточна кредиторська заборгованість за інші поточні зобов`язання, за переліком викладеним у додатку №2 до передавального акту (рядок балансу 1690) на загальну суму 204 100,0 тис. грн.

Проведеним аналітичним дослідженням встановлено, що у ТОВ «ПРО ВІКНА» () відсутні будь-які банківські рахунки, підприємство не перебувало на спрощеній системі оподаткування та не було зареєстроване платником ПДВ.

Згідно ІКС «Податковий блок» у ТОВ «ПРО ВІКНА» () за період з моменту створення: відсутні відомості про об`єкти оподаткування платника податків; відсутні відкриті рахунки в банках та в інших фінансових установах; відсутня подана податкова та фінансова звітність; відсутні відкриті картки особового рахунку; не зареєстроване платником ПДВ; відсутні податкові перевірки.

Сукупність даних фактів свідчить про відсутність здійснення будь-якої фінансово-господарської діяльності ТОВ «ПРО ВІКНА» з моменту створення.

Відповідно до ст. 109 ЦК України виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб. Після прийняття рішення про виділ учасники юридичної особи або орган, що прийняв рішення про виділ, складають та затверджують розподільчий баланс.

Відповідно пп.196.1.7 п.196.1 ст. 196 Податкового кодексу України операції з реорганізації шляхом виділу не є об`єктом оподаткування ПДВ. При цьому, при переході активів до правонаступника, попередньо сформований податковий кредит залишається у компанії, яка реорганізується.

Отже, враховуючи вищезазначене, податкову історію ТОВ «ПРО ВІКНА», відсутність проведених господарських операцій, існує ймовірність, що реорганізація ТОВ «ЗАВОД СТЕКО» шляхом виділу проведена штучно з метою мінімізації податкових зобов`язань ТОВ «ЗАВОД СТЕКО».

Таким чином, реорганізація ТОВ «ЗАВОД СТЕКО» шляхом виділу була спрямована на штучне створення первинних бухгалтерських документів (договорів, розподільчого балансу, протоколів зборів, рішень та інших документів), які були підставою для заниження податкових зобов`язань ТОВ «ЗАВОД СТЕКО» що призвело до заниження останнім податкових зобов`язань з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств.

Крім того, 21.12.2022 за аналогічних обставин ТОВ «ЗАВОД СТЕКО» проведено реорганізацію шляхом виділу в ТОВ «ВИНДОВ КОНСТРАКТ» (), яке також не маючи відкритих банківських рахунків, об`єктів оподаткування, тощо, 06.06.2022 було ліквідоване на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.05.2024 № 904/4908/23 про припинення юридичної особи у зв`язку з визнанням її банкрутом.

Таким чином, проведеним аналітичним дослідженням встановлено, що посадовими особами ТОВ «ЗАВОД СТЕКО» безпідставно занижено об`єкт оподаткування шляхом фіктивного відображення виділу оподаткованих товарів іншому суб`єкту господарювання та в порушення п. 188.1 ст.188, п. 185.1 ст.185 та п. 201.1. ст. 201 ПК України не нараховано та не сплачено до Державного бюджету України ПДВ у сумі 47 424 792,66 грн та в порушення п.5 П(С)БО 15 «Дохід», п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України занижено податок на прибуток на загальну суму 52 826 380,79 грн.

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на даний час засновниками ТОВ «ПРО ВІКНА» () є:

-«S.T.K. FZE» (резидентство: Об`єднані Арабські Емірати, місцезнаходження: Об`єднані Арабські Емірати, ВІЛЬНА ЕКОНОМІЧНА ЗОНА ХАМРІЯ, ЕМІРАТ ШАРДЖА, ПОШТОВА СКРИНЬКА 50771, P6_ELOB. ОФІС E_22F_10,) розмір частки засновника (учасника): 541,60 грн.;

- ОСОБА_5 (громадянство: Україна, місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) розмір частки засновника (учасника): 458,40 грн.

Кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «ПРО ВІКНА», який володіє 100% частки статутного капіталу (відсоток права голосу) є гр. ОСОБА_5 .

Враховуючи вищевикладене, на даний час є достатні підстава вважати, що особи задіяні у вказаній схемі ухилення від сплати податків, з метою уникнення відповідальності, прикриття фіктивного виділу ТОВ «ЗАВОД СТЕКО», а також приховування документів щодо діяльності ТОВ «РПО ВІКНА» можуть здійснити перереєстрацію ТОВ «ПРО ВІКНА» () на іншу, підставну, особу.

Вищевказані корпоративні права (частки) ТОВ «ПРО ВІКНА» визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, про що детективом винесено постанову від 23.01.2025 року.

Оскільки вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та є речовими доказами, то детектив вважає, що виникла необхідність у його арешті.

Майно, на яке детектив просить накласти арешт, само по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

А тому детектив звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке просить задовольнити.

Детектив просив розгляд клопотання проводити у його відсутності.

У відповідності до положень ч.2 ст.172 КПК України, суд вважає за можливе здійснювати розгляд клопотання про арешт майна без повідомлення власника з метою забезпечення арешту даного майна.

Оглянувши матеріали клопотання та додані до нього письмові документи, вважаю, що в клопотанні слід відмовити виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що Підрозділом детективів Територіального управління БЕБ у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000037 від 14.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що службові особи ТОВ «ЗАВОД СТЕКО» () в період грудня 2022 року - серпня 2024 року, шляхом відображення виділу залишків виробничих запасів та іншої поточної дебіторської заборгованості без фактичного здійснення таких операцій, занизили об`єкт оподаткування та податкові зобов`язання з ПДВ, що призвело до ухилення від сплати податків у великих розмірах.

Зокрема, з аналітичного продукту №23.11/2.1/110-24 від 07.11.2024 встановлено, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР), протоколом №1 загальних зборів учасників ТОВ «ЗАВОД СТЕКО» () від 09.08.2024 прийнято рішення про реорганізацію товариства шляхом виділу в ТОВ «ПРО ВІКНА» ().

Крім того, встановлено, що протоколом загальних зборів учасників ТОВ «ЗАВОД СТЕКО» затверджено розподільчий баланс відповідно до якого:

-правонаступнику ТОВ «ПРО ВІКНА» за цим розподільчим балансом передаються запаси, за переліком викладеним у додатку №1 до передавального акту (рядок балансу 1100) на загальну суму 204 100,0 тис. грн.

-правонаступнику ТОВ «ПРО ВІКНА» за цим розподільчим балансом передається поточна кредиторська заборгованість за інші поточні зобов`язання, за переліком викладеним у додатку №2 до передавального акту (рядок балансу 1690) на загальну суму 204 100,0 тис. грн.

Проведеним аналітичним дослідженням встановлено, що у ТОВ «ПРО ВІКНА» () відсутні будь-які банківські рахунки, підприємство не перебувало на спрощеній системі оподаткування та не було зареєстроване платником ПДВ.

Згідно ІКС «Податковий блок» у ТОВ «ПРО ВІКНА» () за період з моменту створення: відсутні відомості про об`єкти оподаткування платника податків; відсутні відкриті рахунки в банках та в інших фінансових установах; відсутня подана податкова та фінансова звітність; відсутні відкриті картки особового рахунку; не зареєстроване платником ПДВ; відсутні податкові перевірки.

Звертаючись до суду з вказаним клопотанням про накладення арешту на корпоративні права детектив зазначає про те, що такі є речовим доказом у справі, про що детективом винесена постанова від 23.01.2025 року, яка долучена до матеріалів клопотання.

Оцінюючи вмотивованість та обґрунтованість заявленого детективом клопотання на предмет його відповідності вимогам чинного законодавства України, доказового підтвердження та обставинам справи слідчий суддя враховує наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч.1ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім цього, п.1 ч.2ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу(речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

А тому, на думку суду, клопотання детектива щодо арешту вказаного майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, оскільки зазначені в клопотанні підстава та мета, не відповідають дійсним обставинам справи.

Так, в матеріалах, які додані до клопотання, не міститься жодного доказу того, що вказане в клопотанні майно відповідає, критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а відповідна постанова органу досудового розслідування про визнання цього майна речовим доказом у провадженні є формальною.

В постанові детектива про визнання вказаного майна корпоративних прав речовими доказами у кримінальному провадженні не міститься належного та достатнього обґрунтування, якому чи яким із критеріїв ч. 1 ст. 98 КПК України відповідає вказане вище майно. Формально, без жодного документального підтвердження, зазначено про те, що вказані корпоративні права (частки статутного капіталу), які належать «S.Т.К. FZE» та гр. ОСОБА_5 мають значення речових доказів у кримінальному провадженні та можуть бути використані для забезпечення відшкодування завданих державі збитків. Крім того, формально зазначено, що в органу досудового розслідування є підстави вважати, що вказані корпоративні права набуті кримінально протиправним шляхом, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також можуть бути використані для приховування вчиненого кримінального правопорушення.

Жодних інших мотивів на підтвердження своїх покликань детектив в поданому клопотанні не навів та доказів на їх підтвердження не представив.

Тобто, з урахуванням вищенаведеного суд робить висновок про те, що правова підстава, передбачена ч. 3 ст. 170 КПК України, на наявність якої посилається детектив у своєму клопотанні, відсутня, а тому відсутні і підстави для задоволення вказаного клопотання про накладення арешту на майно.

Керуючись вимогами ст. ст.117,170-173,309,395 КПК України, -

постановив:

В клопотанні керівника відділу детективів Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Львівській області ОСОБА_3 заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів органами БЕБ України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000037 від 14.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1