Провадження № 1-кп/127/620/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

провівши підготовче судове засідання в приміщенні суду у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 149 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, відомості про які внесено 11 жовтня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000428,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт, затверджений 28 червня 2023 року прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 з додатками, відносно ОСОБА_4 за ч. 1, 2 ст. 149 та ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 149 КК України.

Одночасно з обвинувальним актом на адресу суду направлено угоди про визнання винуватості, укладені 28.06.2023 року між прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 просила відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між нею та прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 , оскільки укладення угоди було не добровільним. Просила повернути обвинувальний акт прокурору.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 підтримав позицію підзахисної, просив відмовити в затвердженні угоди, а обвинувальний акт повернути прокурору через незазначення в ньому місця вчинення кримінального правопорушення за яким визначається підсудність провадження.

Обвинувачена ОСОБА_5 просила відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між нею та прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 , оскільки укладення угоди було не добровільним. Щодо долі акту підтримала свого захисника.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 підтримав позицію підзахисної, просив відмовити в затвердженні угоди, акт у провадженні повернути.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що позиція обвинувачених свідчить про відсутність підстав для затвердження угоди. Просив призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до судового розгляду, оскільки відсутня необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення. В судове засідання просив викликати обвинувачених, захисників та потерпілих. Зазначив, що обвинувальний акт відповідає ст. 291 КПК України, в ньому містяться всі дані, в тому числі і про місце вчинення правопорушення. Підстав для закриття провадження не вбачає.

Заслухавши думку прокурора, обвинувачених, захисників, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 КПК України.

Частиною 7 статті 474 КПК України передбачено, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/абозакону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, серед іншого якщо існують обґрунтовані підстави вважати,що укладення угоди не було добровільним.

Повідомлені обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні відомості, свідчать про те, що укладення угоди між прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Київської обласної прокуратури та обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не було добровільним.

Зважаючи на викладене, суд вбачає, що існують обґрунтовані підстави вважати,що укладення угоди не було добровільним, що відповідно до п. 4 ч. 7 ст. 474 КПК України є підставою для відмови у затвердженні угоди.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення.

З урахуванням того, що в судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив про відсутність необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення, суд вважає, що за даним обвинувальним актом можливо призначити судовий розгляд.

Так, відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 КПК України кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 149 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України підсудне Вінницькому міському суду Вінницької області.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд не вбачає. Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України. В ньому викладено формулювання обвинувачення із зазначенням місце де на переконання прокурора було закінчено вчинення кримінального правопорушення. Незгода з вказаним сторони захисту не є підставою для повернення обвинувального акту.

З метою підготовки справи до судового розгляду, суд вважає за необхідне визначити, що судовий розгляд слід провести у закритому судовому засіданні, в яке викликати прокурора, обвинувачених, захисників, потерпілих, свідків та визначає дату і місце проведення судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369-372, 468-474 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В затвердженні угод про визнання винуватості укладених між прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 28 червня 2023 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 11 жовтня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000428 відмовити.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 149 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, відомості про які внесено 11 жовтня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000428 на 13.12.2024 року о 09 годині 30 хвилин в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області в залі судового засідання № 32.

Розгляд кримінального провадження призначити у закритому судовому засіданні.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати одноособово.

У судове засідання викликати прокурора, обвинувачених, захисників, потерпілих та свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя :