Справа № 539/6058/24
Провадження № 1-кп/539/373/2024
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2025 року місто Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
Головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 ,
за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кок-Янгак, Ошської області, Киргизстан, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, на утриманні неповнолітніх та осіб із інвалідністю немає, приватного підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України,
УСТАНОВИВ:
І. ДОВЕДЕНЕ ОБВИНУВАЧЕННЯ
16 жовтня 2024 року близько 13 год 30 хв ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_9 або обвинувачений), керуючи технічно справним транспортним засобом - сідловим тягачем "DAF FT XF 105.460", реєстраційний номер НОМЕР_1 , із напівпричепом "Lambert LVFS-3F4R", реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався в районі 174 км автодороги Київ-Харків-Довжанський, у напрямку міста Полтава, гурбо порушив вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001року (далі Правила дорожнього руху), виявляючи неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, змінив напрямок руху праворуч, виїхав за межі правої смуги для руху та здійснив наїзд на автомобіль "Mercedes-Benz А180", реєстраційний номер НОМЕР_3 , який стояв на правому узбіччі. Після цього автомобіль "Mercedes-Benz Al80", реєстраційний номер НОМЕР_3 , почавши рух по інерції, здійснив наїзд на учасників дорожнього руху ОСОБА_7 (далі ОСОБА_7 ) та ОСОБА_6 (далі ОСОБА_6 ), які стояли на узбіччі, перед автомобілем "Mercedes-Benz А180".
У результаті недотримання водієм ОСОБА_4 пункту 10.1 Правил дорожньою руху учасник дорожнього руху ОСОБА_7 , згідно з висновком судово-медичної експертизи, отримав наступні тілесні ушкодження: відкритий перелом тіла великогомілкової та малогомілкової кісток лівої гомілки, забита рана в середній третині лівої гомілки, ЧМТ, струс головною мозку, перелом кісток носу зі зміщенням, забиті рани носу, травматичний розрив переднього великогомілкового м`язу та м`язу розгинача пальців стопи зліва, утворились в короткий проміжок часу від дії тупого (тупих) предмету (предметів), під час удару об такі, можливо, у вказаний у постанові строк та при вказаних обставинах, під час ДТП за ступенем тяжкості належать до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення.
Крім того, учасник дорожнього руху ОСОБА_6 згідно з висновком судово-медичної експертизи отримав наступні тілесні ушкодження: відкритий перелом тіла правої великогомілкової кістки на межі середньої та нижньої третини зі зміщенням відламків та наявністю забитої рани правої гомілки, перелом правої малогомілкової кістки в нижній третині зі зміщенням уламків, утворились від дії тупого предмету, що діяв з великою силою, можливо, у вказаний у постанові строк та за вказаних обставин і за ступенем тяжкості належать до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення.
ІІ. КВАЛІФІКАЦІЯ КРИМІНАЛЬНОГО ПРАВОПОРУШЕННЯ
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України (далі КК України), а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжкі тілесні ушкодження потерпілого.
ІІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, за обставин, зазначених в обвинувальному акті, та пояснив, що здійснив наїзд ненавмисно, був утомлений дорогою та життєвими обставинами постійними обстрілами місця проживання (місто Нікополь Дніпропетровської області). Обвинувачений у черговий раз просить вибачення у потерпілих за вчинене кримінальне правопорушення, щиро у вчиненому кримінальному правопорушенні розкаюється. Повідомив, що шкоду повністю відшкодував та примирився із потерпілими.
Обвинувачений ОСОБА_4 вважає недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються.
Відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) суд за пропозицією прокурора та за згодою учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обвинувачений, його захисник, потерпілий ОСОБА_6 та представник потерпілих на вказане вище погодилися.
Суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинуваченого та дослідив дані, які характеризують його особу.
Прокурор у судовому засіданні підтримав обвинувачення, викладене стосовно ОСОБА_4 в обвинувальному акті, просив визнати його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, з урахуванням усіх обставин справи, а також того, що вчинено злочин із необережності, завдано тяжкі тілесні ушкодження, потерпілі є військовослужбовцями, злочин є тяжким, призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за частиною другою статті 286 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки. Крім того, обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 вказував, що обвинувачений свою провину визнав повністю, щиро розкаюється, добровільно відшкодував збитки, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, злочин учинено вперше з необережності, обвинувачений також постраждав, а також враховуючи особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, просив відповідно до частини першої статті 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, а також не позбавляти права керувати транспортними засобами, оскільки це є його заробітком.
Потерпілий ОСОБА_6 під час призначення покарання покладалася на розсуд суду, просив суворо обвинуваченого не карати, повідомив, що до обвинуваченого претензій не має.
Представник потерпілих адвокат ОСОБА_8 зазначив про суворість покарання, про яке просив прокурор, з огляду на те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, щиро розкаюється, відшкодував завдану шкоду, жодних претензій у потерпілих до обвинуваченого немає; просив суворо не карати та застосувати статтю 75 КК України щодо звільнення від кримінальної відповідальності.
Таким чином, суд дійшов переконання про винуватість обвинуваченого у скоєнні пред`явленого йому кримінального правопорушення.
Аналізуючи та оцінюючи усі докази, надані стороною обвинувачення та стороною захисту, в їх сукупності та кожен окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що кожен доказ, а саме покази обвинуваченого про визнання вини, відшкодування шкоди потерпілим, активного сприяння розкриттю вказаного кримінального правопорушення, допустимими та достовірними і у своїй сукупності усі ці докази перебувають у логічному, послідовному взаємозв`язку, не є взаємосуперечливими та доповнюють і підтверджують ті об`єктивні обставини, які мали місце під час вчинення пред`явленого обвинувачення обвинуваченому ОСОБА_4 .
Суд також дійшов висновку, що здобутих судом доказів є достатньо для того, щоб дійти висновку про визнання обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні пред`явленого йому обвинувачення.
Суд вважає, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце, це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, і обвинувачений винний у вчиненні цього правопорушення та підлягає покаранню за їх вчинення, оскільки відсутні будь-які підстави для закриття кримінального провадження.
Так, вина обвинуваченого ОСОБА_4 полягає в тому, що він порушив правила безпеки дорожнього руху як особа, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжкі тілесні ушкодження потерпілих, а тому суд такі його дії кваліфікує за частиною другою статті 286 КК України.
ІV. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ
Відповідно до змісту статей 50 та 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи із засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
Вчинене кримінальне правопорушення відповідно до статті 12 КК України належить до тяжких злочинів.
До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.
Згідно з побутовою характеристикою від 02 грудня 2024 року за підписом голови квартального комітету №37 міста Нікополь, на обвинуваченого скарг і нарікань за період його проживання немає. ОСОБА_4 працює, добрий сім`янин, одружений, до людей ставиться із повагою.
Відповідно до довідки КП «Нікопольська міська лікарня №4 Нікопольської міської ради» від 22 листопада 2024 року ОСОБА_4 на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Зі змісту досудової доповіді та витягу з оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, повідомлення про участь обвинуваченого у складанні досудової доповіді стосовно обвинуваченого, надісланих Нікопольським районним відділом №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області (далі досудова доповідь органу пробації) вбачається, що досліджена інформація, що характеризує особу за місцем його проживання, умов його життєдіяльності, відносин у суспільстві, результатів оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також його імовірної небезпеки для суспільства, свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.
При цьому, відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, призначаючи покарання, суд бере до уваги те, що обвинувачений щиро розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні, вчинив його вперше з необережності, примирився із потерпілими, які, у тому числі письмово, зазначили про те, що не мають до ОСОБА_4 претензій; обвинувачений відшкодував завдану шкоду, серед іншого, оплатив лікування потерпілим, що підтверджується розпискою від 30 грудня 2024 року, що у своїй сукупності дійсно істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а також враховує досудову доповідь органу пробації.
При цьому, суд бере до уваги, у тому числі, указану вище практику Європейського суду з прав людини щодо того, що особа, яка володіє чи керує автомобілем, реалізуючи своє право володіти автомобілем та їздити на ньому, тим самим свідомо погодилась нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі щодо потенційної можливості завдати шкоди іншим особам.
З урахуванням усіх викладених вище обставин, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, а саме: за частиною другою статті 286 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1(один) рік та дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі частини першої статті 75 КК України з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених статею 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, але в умовах контролю за його поведінкою під час іспитового строку.
Згідно з пунктами 1, 2 частини першої, пунктом 2 частини третьої статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На думку суду, саме таке покарання буде необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових злочинів, відповідатиме тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий тягар для обвинуваченого, відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства вимогам захисту основоположних прав особи».
V. ІНШІ РІШЕННЯ, ЯКІ ВИРІШУЮТЬСЯ СУДОМ ПРИ УХВАЛЕНІ ВИРОКУ
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
В порядку статті 124 КПК України зі ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави витрати на проведення експертиз, а саме: відповідно до довідок про витрати на проведення експертизи у даному кримінальному провадженні такі витрати становлять 8754, 90 гривень (вісім тисяч сімсот п`ятдесят чотири гривні дев`яносто копійок).
На підставі частини четвертої статті 174 КПК України підлягає скасуванню арешт, накладений ухвалою слідчого судді. Так, ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22 жовтня 2024 року (справа № 539/4614/24, провадження № 1-кс/539/884/2024) (далі ухвала слідчого судді):
1. Сідловий тягач "DAF FT XF 105.460" державний номерний знак НОМЕР_1 із напівпричепом "Lambert LVFS-3F4R", державний номерний знак НОМЕР_2 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, які залишити на зберігання на території майданчика тримання транспортних засобів по вулиці Київській, 2 у місті Лубни Полтавської області;
2. Автомобіль "Mercedes-Benz A180", державний номерний знак НОМЕР_4 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, який залишити на зберігання на території майданчика тримання транспортних засобів по вулиці Київській, 2 у місті Лубни Полтавської області.
3. Відеореєстратор «Aspiring» із флеш-карткою «Micro SD Kingston 32 GB» шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, який залишити в камері речових доказів Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області.
З урахуванням наведеного, з набранням вироком законної сили арешт, накладений на підставі вказаної вище ухвали слідчого судді скасувати.
Відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України речові докази, а саме:
Сідловий тягач "DAF FT XF 105.460", державний номерний знак НОМЕР_1 , із напівпричепом "Lambert LVFS-3F4R", державний номерний знак НОМЕР_2 , який перебуває на зберіганні на території майданчика тримання транспортних засобів по вулиці Київській, 2 у місті Лубни Полтавської області, а також відеореєстратор «Aspiring» із флеш-карткою «Micro SD Kingston 32 GB», який зберігається у камері речових доказів Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, - повернути законному володільцю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (законність володіння указаним транспортним засобом підтверджується Договором № 3 оренди вантажного автомобіля у приватної особи-підприємця від 12 серпня 2024 року).
Автомобіль "Mercedes-Benz A180", державний номерний знак НОМЕР_4 , який зберігається на території майданчика тримання транспортних засобів по вулиці Київській, 2 у місті Лубни Полтавської області, повернути власнику потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Стосовно обвинуваченого запобіжний захід не обирався та його не обирати.
Підстави, для вирішення судом інших питань, передбачених статтею 368 КПК України, відсутні.
На підставі наведеного, керуючись статтями 50, 65, 67, 349, 368-371, 373-374, 394-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1(один) рік.
Відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання звільнити з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Згідно з пунктами 1, 2 частини першої, пунктом 2 частини третьої статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирати.
З набранням вироком законної сили арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22 жовтня 2024 року (справа № 539/4614/24, провадження № 1-кс/539/884/2024),- скасувати.
Речові докази, а саме:
Сідловий тягач "DAF FT XF 105.460", державний номерний знак НОМЕР_1 , із напівпричепом "Lambert LVFS-3F4R", державний номерний знак НОМЕР_2 , який перебуває на зберіганні на території майданчика тримання транспортних засобів по вулиці Київській, 2 у місті Лубни Полтавської області, а також відеореєстратор «Aspiring» із флеш-карткою «Micro SD Kingston 32 GB», який зберігається у камері речових доказів Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, - повернути законному володільцю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Автомобіль "Mercedes-Benz A180", державний номерний знак НОМЕР_4 , який зберігається на території майданчика тримання транспортних засобів по вулиці Київській, 2 у місті Лубни Полтавської області, повернути власнику ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Стягнути зі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 8754, 90 грн (вісім тисяч сімсот п`ятдесят чотири гривні дев`яносто копійок) процесуальних витрат за проведення експертиз.
Вирок може бути оскаржено, з урахуванням положень частини другої статті 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку видати негайно після його проголошення учасникам судового провадження.

Суддя Лубенського міськрайонного суду

Полтавської області ОСОБА_1