Справа № 526/4575/24
Провадження № 1-кп/526/172/2025

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2025 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Гадяч кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000711 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веприк, Гадяцького району, Полтавської області, громадянин України, освіта вища, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2012 та 2015 р.н., зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 та ст. 336 КК України,

в с т а н о в и в:

1 епізод: 09 жовтня 2024року близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_5 , в період дії правового режиму воєнного стану на території України, запровадженого Указом Президента України №64/2022 з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року (із продовженням строку його дії Указами Президента України №133/22 від 14.03.2022, №259/22 від 18.04.2022, №341/22 від 17.05.2022, №573/22 від 12.08.2022, №757/22 від 07.11.2022, №58/23 від 06.02.2023, №254/2023 від 01.05.2023,№ 451/2023 від 26.07.2023, №734/2023 від 06.11.2023, №49/2024 від 05.02.2024, №271/2024 від 06.05.2024 та №469/2024 від 08.08.2024), прибув до складського приміщення, що в АДРЕСА_2 , де зберігаються товарно-матеріальні цінності Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 , та де перебуваючи на законних підставах в середині вказаного приміщення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, з складського приміщення здійснив крадіжку двох ящиків в яких знаходились 24 (двадцяти чотирьох) балони професійної піни-клей «Soma Fix S916», вартістю згідно рахунку на оплату №968 176 грн. кожен, після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення непомітно зник, спричинивши ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 4224 грн.

2 епізод: 17.05.2024 ОСОБА_5 , будучи військовозобов`язаним та придатним до військової служби згідно довідки військово-лікарської комісії № 88 від 17.05.2024, перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , на виконання розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 1741/2452 від 01.11.2024, щодо організації призову та поставок військовозобов`язаних у складі команди до військової частини НОМЕР_1 , був викликаний для відправки до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, 13.11.2024 відповідно до ч. 9 ст. 29 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_5 вручалася повістка про необхідність прибуття 13 листопада 2024 року о 21 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , для відправки до військової частини НОМЕР_1 , за мобілізацією згідно Указу Президента України № 741/2024 від 28.10.2024.

ОСОБА_5 відмовився отримувати повістку, про що 13 листопада 2024 року був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 336 КК України про ухилення від призову на військову службу під час мобілізації та було складено відповідний акт про відмову в отриманні повістки.

Проте, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, тобто у повній мірі усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи належним чином попередженим про відповідальність за ухилення від мобілізації, за відсутності поважних причин, маючи об`єктивну можливість прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 , 13 листопада 2024 року не прибув та про причини своєї неявки не повідомив, тим самим, як військовозобов`язаний, ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період введення воєнного стану у державі.

Суд визнає винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і кваліфікує його дії як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненій в умовах воєнного стану та за ст. 336 КК України за яким кваліфікує його дії як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

16 грудня 2024 року між прокурором ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у кримінальному провадженні відповідно до вимог ст. 468, 469,472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.4 ст.185 та ст. 336 КК України та погодили остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі та звільнення від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України із встановленням йому судом іспитового строку та покладення на нього обов`язків, передбачених ст. 76 цього ж Кодексу.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням Угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження Угоди про визнання винуватості обізнаний, характер обвинувачення та його суть зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди з ним узгоджено та є цілком зрозумілим, виконати взяті на себе відповідно до Угоди про визнання винуватості зобов`язання він може виконати реально, свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 та ст. 336 КК України визнає повністю.

Потерпілий ОСОБА_6 надав письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості в даному кримінальному провадженні між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 , а також висловив свою думку щодо міри покарання та застосування іспитового строку. Збитки потерпілому відшкодовано.

Суд, виконуючи вимоги ст.474 КПК України, не має сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого і переконаний, що укладення Угоди про визнання винуватості є добровільним та не вбачає необхідності витребовувати додаткові документи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_5 віднесені до тяжкого та нетяжкого злочину, тому укладення угоди не суперечить закону.

При вирішенні питання про відповідність Угоди вимогам ст.474 КПК України, суд враховує, що умови Угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, укладення угоди сторонами відбулося добровільно і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; обвинувачений здатний виконати взяті на себе зобов`язання, кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженого сторонами покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне усунення заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.373, 374, ч.3 ст. 394, 475 КПК України, суд

з а с у д и в:

- Угоду про визнання винуватостівід 16 грудня 2024 року по кримінальному провадженню №0000711, укладену між прокурором ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 5 років позбавлення волі та визнати винним за ст.336 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити до відбування ОСОБА_5 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; в мовах воєнного стану всіляко допомагати державним органам та громадськості у здійсненні обороноздатності України.

Речові докази: два ящики з 24 (двадцяти чотирма) балонами професійної піни-клей «Soma Fix S916» залишити потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України:

- обвинуваченим: виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором: виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1