Справа № 711/144/25
Номер провадження 1-кп/711/261/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2025 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001380 від 28.11.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 16.02.2023 вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 1 рік 6 місяців;

- 11.04.2024 вироком Приморського районного суду м. Одеси за ч. 2 ст. 190 КК України із застосуванням ст. 71 КК України остаточно призначено покарання позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць;

- 30.05.2024 вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси за ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць;

- 09.07.2024 вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси за ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;

- 12.08.2024 вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 190 КК України до 3-х років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.07.2024, призначено остаточне покарання у виді 5-ти років 1-го місяця позбавлення волі;

- 15.10.2024 вироком Звенигородського районного суду Черкаської області за ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за цим вироком та за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 12.08.2024, призначено остаточне покарання у виді 5-ти років 3-х місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , у невстановлений в ході досудового розслідування період часу, перебуваючи в ДУ Черкаський слідчий ізолятор, незаконно придбав у невстановлений спосіб та у невстановленої дізнанням особи два полімерних пакетики із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору, які умисно, незаконно, без мети збуту, зберігав у камері № 36 в особистих речах з метою подальшого особистого вживання.

28.11.2024, в ході проведення огляду місця події у камері № 36 ДУ Черкаський слідчий ізолятор, в період часу з 21:16 години по 22:37 годину, у присутності понятих та інших учасників слідчої дії, на спальному місці ОСОБА_2 виявлено та вилучено два полімерних пакетики із вмістом речовин рослинного походження зеленого кольору, в одному з яких відповідно до висновку судової експертизи КCE-19/124-24/17227-НЗПРАП від 04.12.2024, міститься речовина рослинного походження зеленого кольору, що є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, маса якого (в перерахунку на суху речовину) становить 20.53 г, та в іншому відповідно до висновку судової експертизи КCE-19/124-24/17231-НЗПРАП від 04.12.2024, міститься речовина рослинного походження зеленого кольору, що є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, масою 1.47 г.

Загальна маса наркотичного засобу канабісу становить 22 г, яку ОСОБА_2 незаконно придбав та зберігав для власного вживання, без мети збуту.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Під час досудового розслідування ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав повністю, щиро розкаявся.

Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

У поданому прокурором обвинувальному акті зазначене клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні відповідно до положень ч. 1 ст. 302 КПК України, оскільки підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Також, відповідно до вимог ч. 3 ст. 302 КПК України підозрюваний ОСОБА_2 під час досудового слідства у присутності захисника - адвоката ОСОБА_3 надав заяву, в якій зазначив, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

У доданій до обвинувального акта заяві ОСОБА_2 захисником ОСОБА_3 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Враховуючи викладене, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає, що за таких обставин винуватість ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, доведена повністю.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує наступні обставини.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , відповідно до

ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Разом з тим, відповідно до приписів ст. 337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Проте, як вбачається з обвинувального акту, така обтяжуюча покарання обставина як рецидив злочинів обвинуваченому не висувалася, незважаючи на наявність в останнього незнятих та непогашених судимостей за умисні кримінальні правопорушення.

Таким чином, суд не може самостійно виходити за межі пред`явленого обвинувачення в частині можливого погіршення становища обвинуваченого. Отже, дотримуючись позиції державного обвинувачення, суд не встановив передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання, оскільки така обтяжуюча обставина як рецидив злочинів перебуває поза межами висунутого обвинувачення.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.02.2019 (справа

№ 214/4920/16-к, провадження № 51-2920 км 18).

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує, що вчинене правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, найменш тяжким в ієрархії кримінальних правопорушень; характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого; особу обвинуваченого, який неодноразово засуджений за вчинення умисних злочинів, офіційно не працевлаштований, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей чи інших осіб не має, не є особою з інвалідністю, на консультативному та диспансерному нагляді у лікаря нарколога не перебуває, амбулаторну психіатричну допомогу у лікаря психіатра м. Черкаси не одержує, а також обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Крім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_2 , будучи особою раніше судимою за вчинення умисних, корисливих злочинів, не зробив належних висновків та продовжив злочинну діяльність, що вказує на підвищену суспільну небезпеку цієї особи та недосягнення виховної мети покарання, призначеного за попереднім вироком.

Частина перша статті 309 КК України передбачає покарання у виді штрафу, виправних робіт, пробаційного нагляду або обмеження волі.

З огляду на відомості, що характеризують особу обвинуваченого, суд призначає

ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України строком на 3 роки, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Підстав для призначення більш м`якого покарання суд не вбачає, оскільки обвинувачений не працює, що унеможливлює призначення покарання у виді виправних робіт, та не має джерела доходу для сплати штрафу. Крім того, така обставина, як відбуття покарання у виді позбавлення волі в установі відбування покарання за вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 15.10.2024 за ч. 2 ст. 190 КК України свідчить про недоцільність призначення ОСОБА_2 покарання у виді пробаційного нагляду, з огляду на неможливість його відбування.

Підстав для застосування статей 75, 69 КК України чи приписів ст. 69-1 КК України до обвинуваченого суд не вбачає у зв`язку з відсутністю передумов, за яких ці правові норми можуть бути застосовані.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

При застосуванні правил ст. 71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Аналогічна позиція викладена у постанові Об`єднаної палати ККС ВС від 25.06.2018 (справа № 511/37/16-к), постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 24.05.2018 (справа № 310/3080/16-к), постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17.05.2018 у справі №128/5484/13-к.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення до повного відбуття покарання за вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 15.10.2024, яким він був засуджений за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі, суд вважає за необхідне призначити йому остаточне покарання за правилами ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

При цьому, за правилами складання покарань за сукупністю вироків, передбачених ч. 1 ст.72 КК України, менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи зі співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі. Отже, призначене менш суворе покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі відповідатиме більш суворому покаранню у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому слід обчислювати з дня набуття вироком законної сили, оскільки згідно з ч. 1 ст. 17 КПК України, особа не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде встановлено обвинувальним вироком, тобто покарання може бути призначене лише з моменту ухвалення судом обвинувального вироку та набрання ним законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Оскільки до обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.12.2024 (справа № 712/14251/24) з метою збереження речових доказів на вилучені під час огляду місця події із спального місця ОСОБА_2 речові докази: грошові кошти у загальній сумі 570 грн, мобільний телефон із маркуванням «Smart Phone», зарядний дріт чорного кольору типу «Type-C», сім-картку оператора стільникового зв`язку «Vodafone Україна» № НОМЕР_1 4G LTE, належить скасувати, оскільки вказане майно не підлягає спеціальній конфіскації.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України із обвинуваченого на користь держави необхідно стягнути документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 6 367 грн 20 коп.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, яке згідно з п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України відповідає 1 (одному) року 6 (шести) місяцям позбавлення волі, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 15.10.2024 (справа № 694/1880/24), та призначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 6 367 грн 20 коп. процесуальних витрат на залучення експерта:

- згідно з висновком комплексної дактилоскопічної експертизи та експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № КСЕ-19/124-24/17231 від 04.12.2024 в сумі 2785,65 грн;

- згідно з висновком комплексної дактилоскопічної експертизи та експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № КСЕ-19/124-24/17227 від 04.12.2024 в сумі 3581,55 грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 03.12.2024 (справа № 712/14251/24) на вилучені під час огляду місця події із спального місця ОСОБА_2 речові докази: грошові кошти у загальній сумі 570 (п`ятсот сімдесят) грн, мобільний телефон з маркуванням «Smart Phone», зарядний дріт чорного кольору типу «Type-C», сім-картку оператора стільникового зв`язку «Vodafone Україна» № НОМЕР_1 4G LTE.

Речові докази у справі:

- фольговий згорток із речовиною рослинного походження зеленого кольору (після висушування) масою 0.97 г, поміщений в упаковку, в якій вона надійшла на експертизу, та упакована до стандартного пакета з полімерного матеріалу Експертної служби МВС України за №5428344, що передано на відповідальне зберігання до камери схову Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області знищити;

- речовину рослинного походження зеленого кольору, масою 22.44 г., у полімерному пакеті зеленого кольору, порожній полімерний пакет із застібкою, після проведення дослідження поміщено в упаковку, в якій вона надійшла на експертизу, та упакована до стандартного пакета з полімерного матеріалу Експертної служби МВС України за №5428345 та передано на відповідальне зберігання до камери схову Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області знищити;

- грошові кошти в сумі 570 (п`ятсот сімдесят) грн: купюра номіналом двісті гривень серії ВЛ 6215082; купюра номіналом двісті гривень серії ВД 5578097; купюра номіналом сто гривень серії ЗВ 5205853; купюра номіналом п`ятдесят гривень серії АК 240007; купюра номіналом двадцять гривень серії ЕЕ 3372565, що поміщені до паперового конверту NPU-0415508 та приєднані до матеріалів вказаного кримінального провадження повернути власнику за належністю;

- мобільний телефон без видимих ознак пошкодження чорного кольору з маркуванням на задній частині кришці «Smart Phone» та зарядний дріт чорного кольору типу «Type-C», що поміщені до паперового конверту NPU-0415509 та передані на відповідальне зберігання до камери схову Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області - повернути власнику за належністю;

- сім-картка оператора стільникового зв`язку «Vodafone Україна» №932 4G LTE, що поміщена до паперового конверту NPU-0415510 та передана на відповідальне зберігання до камери схову Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області - повернути власнику за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та ст.382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1