Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/284/25 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1 ,
Категорія: ст. 125 КК України Доповідач в суді ІІ інстанції: ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2025 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0000017 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 31.01.2025, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Горожанка, Монастирського району Тернопільської області, українець, громадянин України, освіта повна загальна середня, не працює, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживаючий: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 01.01.2025 року вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області за ст. 125 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.,

засуджений ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

На підставі ч.1 ст.71 КК України із застосуванням ч.3 ст.72 КК України вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01.01.2025 року щодо ОСОБА_7 за ст.125 ч.1 КК України виконується самостійно.

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за вчинення умисного легкого тілесного ушкодження за наступних обставин.

02.01.2025 року близько 17.00 год. ОСОБА_7 , перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де також перебувала його співмешканка ОСОБА_10 . У цей час між ними виник конфлікт, а тому ОСОБА_7 , перебуваючи навпроти ОСОБА_10 , кулаком правої руки завдав один удар в обличчя ОСОБА_10 , чим своїми діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_10 , згідно висновку експерта №7 від 06.01.2025 року, тілесні ушкодження у вигляді синців навколо правого ока, саден (3) у ділянці лоба справа та носогубного трикутника справа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 просить скасувати вирок суду першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Ухвали новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним за ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

На підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01.01.2025 за сукупністю вироків остаточно призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1360 грн.

В іншій частині вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 31.01.2025 залишити без змін.

Свої вимоги мотивує тим, що під час постановления оскаржуваного вироку дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч.1ст. 125 КК України.

Вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01.01.2025 року ОСОБА_7 засуджений за ч.1 ст.125 КК України до штрафу у розмірі 850 грн..

Однак на час постановления вироку від 31.01.2025 вказаний вирок суду не виконано, ОСОБА_7 фактично покарання не відбув.

Відповідно до оскаржуваного вироку суду, ОСОБА_7 призначено покарання:

за ч.1 ст.125 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. та на підставі ч.1 ст.71 КК України із застосуванням ч.3 ст.72 КК України вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01.01.2025 року щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК України виконувати самостійно.

Відповідно до вимог до ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Також відповідно до вимог ч.3 ст.72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню виконуються самостійно.

Таким чином, судом першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_7 , безпідставно застосовано ч.3 ст.72 КК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню, з таких підстав.

З кримінального провадження вбачається, що вирок стосовно ОСОБА_7 ухвалено в порядку спрощеного провадження щодо кримінальних проступків на підставі ст. ст. 381, 382 КПК України за відсутності учасників судового провадження.

Оскільки вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, він не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Тому, колегія суддів відповідно до вимог ст. 404 КПК України, переглядає судове рішення в межах апеляційних скарг.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 та правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.125 КК України, як вчинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції, у відповідності до ст. 65 КК України, у повній мірі врахував ступінь тяжкостівчиненого кримінального правопорушення, який є кримінальним проступком, особу винуватого, який характеризується посередньо, на обліку психіатра та нарколога не, раніше судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання визнав вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах.

Атому, на думку колегії суддів, обґрунтовано зробив висновок про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе призначивши покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність в частині не застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 положень ст. 71 КК України.

Так, згідно ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення покарання» № 7 від 24.10.2003 року - призначення покарання за сукупністю вироків застосовується у випадках, коли засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин. У цьому разі суд відповідно до ч. 1 ст. 71 КК до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При складанні покарань у порядку ч. 1 ст. 71 КК остаточне покарання має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Так, вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01.01.2025 ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Відповідно до вимог до ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Отже, колегія судді погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за новим вироком, суд першої інстанції мав би з урахуванням вимог ст.72 КК України, повністю або частково приєднати не відбуте покарання призначеного вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01.01.2025.

Разом з тим, колегія суддів враховує постанову ОП ККС від 06.12.2021 у справі № 243/7758/20 (провадження № 51-113кмо21) відповідно до якої якщо на момент вчинення особою нового кримінального правопорушення невідбутою частиною покарання за попереднім вироком було основне покарання у виді штрафу (ст. 53 КК), яке на час ухвалення нового вироку вже відбуте, порядок та правила призначення остаточного покарання за сукупністю вироків, визначені положеннями ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України, не застосовуються.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Тобто у даному випадку у разі призначення засудженому ОСОБА_7 за вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 31.01.2025 іншого покарання ніж штраф передбаченого санкцією статті ч. 1 ст. 125 КК України та за умови, якщо на момент вчинення особою нового кримінального правопорушення або на час ухвалення нового вироку невідбутою частиною покарання за попереднім вироком було основне покарання у виді штрафу (ст. 53 КК), яке на час ухвалення нового вироку ще не відбуте суд призначає покарання на підставі положень ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України.

Таким чином, в даному випадку, ухвалюючи вирок Кіровоградський районний суді Кіровоградської області від 31.01.2025 безпідставно застосував положення ч. 3 ст. 72 КК України.

В суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу прокурора та не заперечував проти застосування до нього положень ч. 1 ст. 71 КК України, відзначивши йому остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1360 грн.

Разом з тим учасниками справи не надано доказів відбуття ОСОБА_7 покарання за вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01.01.2025.

Необхідно зазначити про те, що суд встановлює обставини справи виключно на підставі доказів, які є належними та допустимими.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази відбуття ОСОБА_7 покарання за вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01.01.2025 та учасниками справи вони не надані, колегія суддів не може зробити висновок про відбуття ОСОБА_7 покарання за вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01.01.2025.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків загальний строк покарання не може перевищувати максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Таким чином враховуючи вимоги ч. 2 ст. 12 КК України, які передбачають покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, колегія суддів вважає за необхідним застосувати положення ч. 1 ст. 71 КК України та призначити ОСОБА_7 покарання на підставі положень ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01.01.2025 року відзначивши остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1360 грн.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право частково скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий вирок.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції може бути неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01.01.2025 скасуванню в частині призначеного покарання, з ухваленням в цій частині нового вироку.

Керуючись ст.ст. 404-405, 407, 409, 413,418-420 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 - задовольнити.

Вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 31.01.2025 стосовно ОСОБА_7 за ч.1 ст. 125 КК України скасувати в частині призначеного покарання.

ОСОБА_7 визнати винним за ч.1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01.01.2025року та призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1360 грн.

В іншій частині вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 31.01.2025 залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено в касаційному порядку, безпосередньо до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4