Справа № 198/64/25
Провадження № 1-кп/0198/54/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2025 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Юр`ївка, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2025 за № 0000020, у відношенні

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 , одруженого, не працюючого, не судимого

що звинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

10.01.2025, приблизно о 15:00 годині (більш точного часу не встановлено), на території домолодіння АДРЕСА_1 , між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виник словесний конфлікт, після якого ОСОБА_5 пішла до будинку. Цього ж дня, приблизно о 16 годині 30 хвилин потерпіла ОСОБА_5 спільно з дітьми ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , сиділи на дивані у вітальній кімнаті будинку за адресою: буд. АДРЕСА_1 , та до будинку зайшов чоловік ОСОБА_4 , який достовірно усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , діючи умисно, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, відразу влаштував словесний конфлікт з потерпілою та почав йти в бік до ОСОБА_5 . Зблизившись, ОСОБА_4 став навпроти ОСОБА_5 , яка сиділа на дивані у вітальні будинку, та правою рукою схопив її за ніс, а лівою рукою схопив за одяг правого плеча та силою стягнув на підлогу. Далі, ОСОБА_4 в положенні стоячи долонею лівої руки наніс три удари ОСОБА_5 по обличчю в область правої щоки, після чого ОСОБА_4 , обійшовши потерпілу, став позаду ОСОБА_5 та обхопив її лівою рукою за тулуб, а кулаком правої руки наніс два удари по правому плечу та один удар кулаком правої руки по верхній частині голови справа, після чого відпустив її та, розлючений, вийшов з будинку. Не зупинившись, продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень дружині, ОСОБА_4 знову зайшов до будинку та підійшов до ОСОБА_9 позаду, яка в той час перебувала на кухні, і продовжив з нею сварку та, схопивши обома руками за плечі, силою повалив її на підлогу, внаслідок чого ОСОБА_9 впала на лівий бік. Далі, ОСОБА_4 присів біля ОСОБА_9 та, схопивши лівою рукою за праве плече, долонею правої руки наніс два удари по обличчю справа біля ока та потім кулаком правої руки наніс два удари по правому плечу, та один удар по верхній частині голови справа, тим самим завдавши останній тілесні ушкодження.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 , 10.01.2025, приблизно о 16 годині 30 хвилин, більш точного часу під час досудового розслідування встановлено не було, знаходячись за місцем мешкання буд. АДРЕСА_1 , спричинив потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тілесні ушкодження у вигляді синців біля зовнішнього кута правого ока, в середній третині правого плеча попередній поверхні 4 синці, які утворилися по ударному та ударно-здавлюючому механізму від дії тупих твердих предметів (предмету), з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області та за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

31 січня 2025 року між потерпілою у кримінальному провадженні та підозрюваним укладена угода про примирення в порядку ст. 468 КПК України.

В судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про примирення між потерпілою та підозрюваним.

Обвинувачена та потерпіла в судовому засіданні підтримали укладену угоду про примирення, просили її затвердити, при цьому обвинувачений та потерпілий підтвердили свою згоду на застосування щодо обвинуваченого узгодженої в угоді міри покарання.

Сторони угоди в судовому засіданні також зазначили, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім того, обвинувачений у судовому засіданні свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнав повністю, пояснив, що обставини кримінального провадження, кваліфікацію своїх дій не оспорює, укладення угоди є добровільним, будь-яких заходів морального чи фізичного впливу до нього не застосовувалося, просив суд затвердити угоду про примирення між потерпілим та ним.

Розглядаючи кримінальне провадження згідно зі ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України як нанесення умисного легкого тілесного ушкодження.

Враховуючи, що між потерпілою та підозрюваним (на даний час обвинуваченим) досягнуто угоди про примирення, суд розглядає справу відповідно до положень статтей 474, 475 КПК України.

Судом встановлено, що сторонами угоди було узгоджено покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Судом також встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам статтей 468-471 КПК України, Закону України про кримінальну відповідальність, у тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання. Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, які полягають у швидкому здійсненні правосуддя, призначення особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінального правопорушення, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснені положення ч. 5 ст. 474 КПК України, які йому зрозумілі, ним усвідомлено наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, що передбачені ст. 476 КПК України.

Судом вивчалась особа обвинуваченого та встановлено, що він має постійне місце проживання, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, характеризується позитивно.

Розглядаючи питання щодо можливості затвердження угоди про примирення, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно зі ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, що інкримінується обвинуваченому є проступком.

Судом встановлено, що угода про примирення укладена за обопільною ініціативою. Потерпіла цілком розуміє наслідки затвердження угоди, визначені ст. 473 КПК України, а обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, а також характер обвинувачення та вид покарання.

Укладення угоди сторонами є добровільним, умови угоди відповідають вимогам ст. 471 КПК України.

Суд вважає, що узгоджені потерпілим та обвинуваченим вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах, вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини.

Зі змісту угоди вбачається, що, узгоджуючи міру покарання, сторони врахували загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на наведене, а також приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого, відсутність претензій фінансового характеру у потерпілої, з урахуванням особи винного, суд дійшов висновку щодо можливості затвердження укладеної між потерпілим та обвинуваченим угоди про примирення, призначення останньому узгодженого сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов не заявлений.

Під час судового провадження клопотань від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 31 січня 2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2025 за № 0000020, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним (на даний час обвинуваченим) ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим про примирення може бути оскаржений:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Роз`яснити учасникам провадженням, що згідно зі ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор, відповідно, мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому, потерпілому.

Копію вироку не пізніше наступного для після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1