В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.02.2025 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області кримінальне провадження, яке надійшло з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваниму кримінальному провадженні №0000017 від 28.01.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Зноб-Новгородське, Середино-Будського району, Сумської області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, освіта базова середня, не одружений, не працює, на утримані осіб не має, участі в АТО, ООС, бойових діях не приймав, являється особою з інвалідністю третьої групи, депутатом не являється, раніше судимий 22.03.2023 Оржицьким районним судом за ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 17000 грн (штраф сплачено 19.07.2023),

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

26.01.2025 приблизно о 10:00 год., ОСОБА_4 перебуваючи біля будинку за адресою: АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_5 , помітив на підвіконнику, у приміщенні веранди паспорт громадянина України на ім`я останнього та вирішив його викрасти.

Після чого, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення паспорту, діючи таємно, умисно та протиправно, шляхом вільного доступу переступив поріг веранди будинку та викрав з підвіконника паспорт громадянина України № НОМЕР_1 виданий 09.02.2022, орган що видав № 5334, на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, а саме: незаконне заволодіння паспортом.

30 січня 2025 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення, за умовами якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення за ч. 3 ст. 357 КК України, щодо наслідків укладення та затвердження угоди про примирення та щодо наслідків умисного невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України.

Відповідно до угоди сторони погодились про попереднє призначення покарання ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та закону. Перешкод у призначенні покарання у виді штрафу судом не встановлено.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, в обсязі підозри, погодився на застосування до нього узгодженого покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про примирення та просить затвердити угоду про примирення.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання, пояснивши, що претензій матеріального характеру до ОСОБА_4 не має, розуміє, що при затверджені угоди про примирення він буде позбавлений можливості вимагати притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення та вимагати відшкодування шкоди.

Таким чином, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Судом також встановлено, що обвинувачений та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.

Згідно ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують вину обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Згідно ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочину.

За даними довідки-характеристики обвинувачений ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується посередньо. Скарг з боку сусідів на ОСОБА_4 не надходило, до адміністративної відповідальності не притягувався, компрометуючих матеріалів виконавчий комітет Оржицької селищної ради на ОСОБА_4 не має. За інформацією Лубенського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації», ОСОБА_4 на обліку зазначеного сектору не перебуває. За інформацією КНП «Оржицька лікарня», ОСОБА_4 знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-нарколога, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра не перебуває.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 357 КК України є правильною. Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення, укладеної між сторонами.

Цивільний позов по справі не заявлений. Судові витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 30 січня 2025 року про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Речові докази паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , № НОМЕР_2 ,залишити власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Оржицький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1