Єдиний унікальний номер 205/866/25
1-кс/205/60/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого ВП № 1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000085 від 18.01.2025, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, українця, маючого середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, раніше не судимого, в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2025 року старший слідчий ВП № 1 ДРУП №1 ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Копія клопотання та додані до нього матеріали вручені підозрюваному 19 січня 2025 року.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 22 години 54 хвилини 17.01.2025, та у невстановленому місці, у невстановлений спосіб, маючи протиправний умисел, направлений на придбання, носіння та зберігання бойового припасу без передбаченого законом дозволу, придбав ручну осколкову гранату М-67 з вбудованим запалом М-213.

У подальшому, реалізовуючи свій раніше виниклий протиправний умисел, направлений на носіння та зберігання бойового припасу без передбаченого законом дозволу, 17.01.2025 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 22 години 39 хвилин, порушуючи «Положення про дозвільну систему», «Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів,споряджених гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року зі змінами та доповненнями, ігноруючи заборону вільного обігу боєприпасів на території України, передбачену пунктом 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України № 2471-XII від 17 червня 1992 року, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що вищевказаний предмет є бойовим припасом, а також розуміючи, що він не має передбаченого законом дозволу на поводження з вищевказаним предметом, перевіз у належному йому транспортному засобі марки «ВАЗ» моделі «21063», державний номерний знак НОМЕР_1 ручну осколкову гранату М-67 з вбудованим запалом М-213 з міста Синельникове до міста Дніпро, після чого передав зазначену гранату ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким чином незаконно носив та передав бойовий припас, без передбаченого законом дозволу.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_4 , заздалегідь домовившись про спільне вчинення умисного пошкодження чужого майна, вчинене шляхом вибуху, зі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи спільний умисел, спрямований на пошкодження квартири АДРЕСА_2 , шляхом вибуху 17.01.2025 о 22 годині 36 хвилин, використовуючи транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «21063» бежевого кольору, під керуванням ОСОБА_4 , прибули на відкриту ділянку місцевості, що розташована поблизу адреси: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_7 вийшов з вказаного автомобіля та направився у бік вулиці Коробова у м. Дніпрі.

В подальшому, 17.01.2025 о 22 годині 54 хвилини, знаходячись навпроти будинку № 2 по вулиці Коробова в м. Дніпрі, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_7 , умисно, тримаючи в правій руці ручну осколкову гранату М-67 з вбудованим запалом М-213, витягнув із запалу захисну чеку, чим привів її у бойову готовність, та кинув гранату в бік вікна квартири АДРЕСА_2 , належної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В результаті вищевказаних дій було пошкоджено вікно квартири АДРЕСА_2 , балкон квартири АДРЕСА_4 , належної ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дах магазину «Філософія квітів», розташованого на першому поверсі будинку АДРЕСА_5 , належного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , шляхом вибуху.

Після цього, виконавши свої злочинні дії до кінця, ОСОБА_7 побіг до автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21063» бежевого кольору, в якому на нього чекав ОСОБА_4 , та останні разом залишили місце вчинення злочину.

19.01.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні незаконного носіння, зберігання та придбання бойового припасу без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а також в умисному пошкодженні чужого майна, вчиненому шляхом вибуху, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

Підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, підозрюваному ОСОБА_4 було вручено 19 січня 2025 року.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:протоколами прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 ,; протоколами допиту потерпілих ОСОБА_10 ; ОСОБА_9 , ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 ; ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ; протоколами огляду місця події від 18.01.2025 року: на відкритій ділянці місцевості на перехресті вулиць Північної та Трудової в м. Дніпрі; біля адреси: АДРЕСА_5 ; за адресою: АДРЕСА_6 ; за адресою: АДРЕСА_7 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_17 ; протоколом перегляду відеозапису від 18.01.2025; протоколом перегляду відеозапису від 18.01.2025; протоколом обшуку від 18.01.2025, за адресою: АДРЕСА_8 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; протоколом обшуку від 18.01.2025, поблизу адреси: АДРЕСА_9 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; протоколом обшуку від 18.01.2024, за адресою: АДРЕСА_10 ; протоколом обшуку від 18.01.2024, за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

Вказані здобуті під час досудового розслідування докази є вагомими та свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

У клопотанні слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, адже ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, не одружений, офіційно не працевлаштований, осіб на утриманні не має, таким чином відсутні достатні соціальні важелі впливу, що зможуть утримати підозрюваного за місцем проживання, отже він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків, у тому числі ще не допитаних, у цьому ж кримінальному провадженні. Підозрюваний зареєстрований та проживає в м. Синельникове Дніпропетровської області, що значно ускладнить контроль за виконанням ним процесуальних обов`язків в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Крім того, внаслідок збройної агресії російської федерації та злочинного повномасштабного вторгнення на територію України 24.02.2022, Україною, згідно загальнодоступних даних, на близько 26% міжнародно визнаної території України не поширюється фактичний контроль української влади внаслідок її окупації та активних бойових дій, що створює додаткові можливості для виїзду з території України, в тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

Слідчий вважає, що через наведені обставини більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належну поведінку останнього.

В судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні поданого клопотання, надавши обґрунтування необхідності його задоволення аналогічні тим, що викладені в клопотанні слідчого. При цьому прокурор вважає що більш м`які запобіжні заходи аніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у пред`явленій підозрі визнав. Пояснив, що він розкаюється у скоєному, просить обрати йому більш м`який запобіжний захід аніж тримання під вартою а саме цілодобовий домашній арешт. Пояснив, що він має постійне місце проживання, а батьки які працюють за кордоном зможуть забезпечити його матеріально.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки вважає його необґрунтованим, а ризики зазначені слідчим не підтвердженими. Вважає що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку її підзахисного. Просить врахувати, що її підзахисний повністю усвідомив скоєне, та щиро кається. Після події місце проживання не змінював, від органів поліції не переховувався.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши сторони кримінального провадження дійшов до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні ВП № 1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000085 від 18.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

19 січня 2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині його обґрунтування, свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

При цьому вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя виходить не з точки зору їх доведеності, а з точки зору допустимості прийти до висновку, що підозрювана особа могла вчинити кримінальне правопорушення за викладених обставин.

Висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. Адже факти, які є підставою для підозри ще не досягли рівня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, яке відбувається на наступному етапі кримінального процесу. Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

Таким чином, слід визнати підозру щодо ОСОБА_4 обґрунтованою та достатньою для того, щоб прийти до висновку про наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України, а тому приходить до переконання про необхідність вирішувати питання про обрання певного виду запобіжного заходу для підозрюваного ОСОБА_4 .

Разом з тим, за положеннями ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Згідно з ч.1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд встановлює, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, підозрюваної у вчинені злочину, за який Законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.

При вирішенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Слідчий суддя приймає до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, не одружений, офіційно не працевлаштований, осіб на утриманні не має, таким чином відсутні достатні соціальні важелі впливу, що зможуть утримати підозрюваного за місцем проживання, отже з метою уникнення відповідальності підозрюваний може вчинити спроби переховування від слідства та суду. Також слідчим суддею врахована суспільна небезпечність скоєного а саме ті обставини, що в той час коли в місті періодично лунають гучні вибухи, які тримають мирне населення в постійній напрузі та переживанні за своє життя та життя близьких людей, підозрюваний зберігає вибуховий пристрій, який в подальшому використовується за призначенням серед мирного населення.

Наведені обставини дають підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених статтею 176 КПК України аніж тримання під вартою, не зможуть запобігти визначеним ризикам.

Відповідно до вимог ст. 197 ч.1 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Слідчий суддя розглядаючи зазначене питання виходить з наступного.

З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати за рішенням суду про звернення застави у дохід держави утримувала підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людини існування.

Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого підозрюваного, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вирішуючи питання щодо визначення розміру застави, приймає до уваги оголошення воєнного стану в державі у зв`язку зі збройною агресією російської федерації. ОСОБА_4 підозрюється у зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу та в умисному пошкодженні чужого майна, вчиненому шляхом вибуху за попередньою змовою групою осіб. Під час воєнного стану держава та цивільне населення і без цього страждає від військової агресії, а можливі дії підозрюваного створюють ще більшу загрозу та несуть істотну шкоду правам людини і громадянина/громадянки, громадській безпеці тощо, що сприяє ще більшій дестабілізації обстановки в місті та державі в цілому.

За таких обставин слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, що дорівнює 80 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на думку слідчого судді, саме цей розмір здатний забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків і не є завідомо непомірним для нього.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст.194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування; не спілкуватися зі свідками та потерпілим за даним кримінальним провадженням; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного та керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 199 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого ВП № 1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000085 від 18.01.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань № 4» строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою обчислювати з 19 січня 2025 року, тобто з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 .

Строк дії ухвали спливає 19 березня 2025 року.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, визначити ОСОБА_4 суму застави у розмірі 242 240,0 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок ) гривень, що дорівнює вісімдесяти прожитковим мінімумам для працездатних осіб.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу протягом її дії.

В разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки:

1) прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

4) не спілкуватися з потерпілими та свідками за даним кримінальним провадженням;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити два місяця з дня внесення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1