Провадження № 1-кс/202/888/2025
УХВАЛА

Іменем України

05 лютого 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алаверди Вірменії, громадянина України, який має середню освіту, неодружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернувся з погодженим із прокурором клопотанням, в якому просить продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 на 22 дні без визначення застави.

Клопотання слідчого обґрунтовано тим, що 20 серпня 2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310 КК України, а саме участі в злочинній організації; незаконному виготовленні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинені повторно, злочинною організацією; незаконний посів та вирощування конопель з метою збуту, вчинені злочинною організацією.

21.08.2024 ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.10.2024, без можливості внесення застави.

15.10.2024 ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до шести місяців, тобто до 20.02.2025.

15.10.2024 ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська відносно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 13.12.2024, без визначення розміру застави.

11.12.2024 ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська відносно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 20.02.2025, без визначення розміру застави.

17.01.2025 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру.

31.01.2025 прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні надано доручення слідчого про відкриття матеріалів кримінального провадження підозрюваним та стороні захисту для ознайомлення.

31.01.2025 підозрюваним повідомлено про закінчення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів кримінального провадження.

Таким чином, залишок строку досудового розслідування на момент відкриття матеріалів становив 22 доби.

Разом з тим, строк запобіжного заходу застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 спливає 08.02.2025.

Підстав для зміни підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою, на інший відсутні. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою повністю забезпечує виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків шляхом убезпечення від справдження хоча б одного з вищевказаних ризиків, визначних ст. 177 КПК України, зокрема:

Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду:

Так, відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, мають враховуватись вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України, за ступенем тяжкості є особливо тяжким, та за вчинення якого кримінальним кодексом передбачено покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років з конфіскацією майна. Тобто суворість покарання беззаперечно може слугувати приводом до переховування підозрюваного від слідства та суду. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Знаходячись на свободі підозрюваний ОСОБА_4 , враховуючи отримання ним повідомлення про підозру та усвідомлюючи невідворотність призначення відносно нього покарання у вигляді реального позбавлення волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинах. Окрім того, під час проведення негласних слідчих розшукових дій, задокументовано наявність у підозрюваного ОСОБА_4 певних матеріальних статків, а саме наявність значного розміру грошових коштів, отриманих в результаті довготривалої злочинної діяльності, які останній в подальшому може використовувати для тривалого перехування від органів досудового розслідування та суду, шляхом постійної зміни місця проживання, оренди автомобілів для пересування, тощо.

Одночасно з цим, маючи у розпорядженні значний розмір грошових коштів, підозрюваний може тривалий час переховуватись від органів досудового розслідування та суду у тому числі за кордоном. А, враховуючи те, що на території України оголошено воєнний стан, в разі виїзду ОСОБА_4 за межі території України, іноземні держави можуть в подальшому відмовити в екстрадиції останнього, посилаючись на небезпеку для його життя чи здоровя, тощо.

Незаконно впливати на свідків чи інших осіб у кримінальному провадженні:

Вказаний ризик підтверджується відомостями, отриманими під час проведення негласних слідчих розшукових дій.

Підозрюваний ОСОБА_4 знає спосіб зв`язку та місце проживання інших співучасників злочину, свідків та може здійснювати дії, направлені на організацію їх подальшого переховування від органів досудового розслідування. Одночасно з цим, в разі встановлення вказаних осіб, підозрюваний ОСОБА_4 , шляхом погроз, шантажу або підкупу, може схилити вказаних осіб до надання певних показань, які будуть вигідні стороні захисту, або перешкоджати встановленню істини у даному кримінальному провадженні.

Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення:

Під час проведення негласних слідчих розшукових дій відносно підозрюваного ОСОБА_4 , задокументовані численні факти вчинення підозрюваним особливо тяжких злочинів. В теперішній час підозрюваному ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні 8 особливо тяжких злочинів. Підозрюваний безпосередньо сам здійснював незаконний посів та вирощування рослин роду конопель, що було задокументовано під час здійснення негласних слідчих розшукових дій відносно останнього.

Слідчий вважає, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання та просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Слідчий суддя виходить із того, що згідно з частиною першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною першою статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з частиною 3 статті 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий суддя вважає доведеним, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів, а саме неодноразовому збуті наркотичних засобів, зокрема на нього було покладено здійснення посіву, вирощування, культивування рослин роду канабісу, що підтверджується проведеними у кримінальному провадженні негласними слідчими (розшуковими) діями, а також вилученням під час проведення обшуку значної кількість рослин коноплі.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема рішеннями у справах "Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства", "Лабіта проти Італії", "Мюррей проти Сполученого Королівств", "Ільгар Маммадов проти Азербайджану", "Нечипорук і Йонкало проти України", термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів або відомостеи?, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Від сукупності обставин справи залежить, що саме можна вважати обґрунтованою підозрою. Підозра буде вважатися обґрунтованою лише у випадку, коли вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням.

Тож на даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а визначає лише чи є причетність підозрюваного до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що незалежно від подальшої доведеності підозри чи правової кваліфікації діянь ОСОБА_4 сукупність зібраних на цьому етапі розслідування доказів достатньо переконливо свідчить про його причетність до інкримінованих йому злочинів, зокрема здійснення посіву і вирощування канабісу з метою його подальшого незаконного збуту.

Застосовуючи відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив не лише з доведеності його підозри у вчиненні злочинів, а й із доведеності ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, інших співучасників, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, що може спонукати його до спроби уникнути покарання шляхом переховування від органу слідства та суду.

Про вагомість цього ризику, а також про існування ризику вчинення нових кримінальних правопорушень або продовження кримінального правопорушення свідчить також те, що він небезпідставно підозрюється в тому, що він приймав участь у злочинній організації, діяльність якої полягала у незаконному виготовленні, зберіганні, перевезенні, збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, у тому числі незаконному посіві та вирощуванні конопель з метою їх збуту.

Слідчий суддя звертає увагу, що згідно з практикою ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування (рішення у справі «Бекчиєв проти Молдови»). При цьому серйозність покарання є істотною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Отже, надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя вважає, що існує ймовірність того, що останній із метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів, може вдатися до відповідних дій, оскільки він не має міцних соціальних зв`язків, офіційно ніде не працює, не має постійного законного джерела доходу, раніше судимий.

Слідчий суддя відзначає, що в даному випадку суворість покарання, передбаченого за злочини, в яких обґрунтовано підозрюють ОСОБА_4 , у сукупності з вищепереліченими даними про особу підозрюваного, є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику його переховування та вчинення інших аналогічних кримінальних правопорушень.

Крім того, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, також може з метою уникнення кримінальної відповідальності незаконно впливати на інших співучасників та свідків у даному провадженні, оскільки підозрюється в тому, що безпосередньо здійснював посів, вирощування, культивування рослин роду канабісу з метою подальшого виготовлення іншими співучасниками особливо небезпечних наркотичних засобів і їх незаконного збуту.

Отже, враховуючи дані про особу підозрюваного, який не має міцних соціальних зв`язків, має незняту і непогашену судимість, вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати його у вчиненні кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного на даному етапі досудового розслідування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, зокрема домашнього арешту, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки він не буде обмежений у свободі пересування та комунікації з іншими підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні, буде мати можливість здійснювати на них незаконний вплив або вчинити інші аналогічні правопорушення.

Відтак строк тримання ОСОБА_4 під вартою слід продовжити на 22 дні.

Крім того, відповідно до частини 3 статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Водночас згідно з частиною 4 статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Слідчим суддею враховується, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ст. 255 КК України та ч. 3 ст. 307 КК України, тобто участь в злочинній організації та злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Незаконна діяльність, яка інкримінується підозрюваному, носила тривалий характер, налічує декілька епізодів злочинів, пов`язаних зі збутом наркотичних засобів, він не має міцних соціальних зв`язків та законного джерела доходу, раніше судимий.

Вказані обставини свідчать про неможливість гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного в разі звільнення його з-під варти під заставу.

Слідчий суддя не вбачає підстав для визначення ОСОБА_4 розміру застави, так як з урахуванням всіх даних про особу підозрюваного, який не має міцних соціальних зв`язків, законного джерела доходу, застава не зможе запобігти існуючим ризикам, передбаченим частиною 1 статті 177 КПК України, так як підозрюваний буде мати реальну можливість впливати на свідків, вчинити інші аналогічні злочини або вдатися до втечі.

Отже, клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196-199 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 до 26 лютого 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 10.02.2025 року о 14.40 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1