Справа № 740/5249/24
Провадження № 1-кп/740/157/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 січня 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеконференції),

його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_11 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_12 ,

його законного представника - ОСОБА_13 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_14 (в режимі відеконференції),

у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.3 ст. 27 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст.189, ч. 2 ст. 255-1, ч. 1 ст. 304, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_6 за ч.2 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_10 за ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_12 за ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст.185 КК України,

встановив:

У підготовочму судовому засіданні прокурор підтримав та просив задовольнити клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 діб з визначенням застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів працездатних осіб. Клопотання обґрунтоване тим, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений може: переховуватись від суду з метою уникнення покарання; незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні з метою зміни їхніх показань, оскільки йому відомо місця їх проживання; іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, а саме може створювати штучні докази або підбурювати осіб, які не були свідками вчинення кримінальних правопорушень до надання завідомо неправдивих показань; вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 учиняв злочини протягом тривалого часу, і ця протиправна діяльність була його джерелом доходу.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, запевняв про відсутність наміру ухилятися від суду та надуманість ризиків, про які стверджує прокурор, необгрунтованість обвинувачення, необхідність лікуватися.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 просила відмовити в задоволенні клопотання, оскільки прокурор не довів неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, з покладенням відповідних обов`язків, носити електронний засіб контролю. Зазначала про надмірний розмір застави, сплата якого для ОСОБА_15 є завідомо непосильною.

Інші обвинувачені та захисники, які брали участь у підготовчому судовому засіданні, законний представник ОСОБА_12 , підтримали думку ОСОБА_6 та його захисника.

Потерпілий ОСОБА_16 у підготовче судове засідання не з`явився, будучи викликаним під розписку (т.3 а.с. 6). Потерпілий ОСОБА_17 у підготовче судове засідання не з`явився, у заяві від 16.09.2024 (т. 2 а.с. 39-40) просив проводити підготовче судове засідання без його участі.

Заслухавши учасників судового провадження, які брали участь у підготовчому судовому засіданні, суд дійшов таких висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 26 КПК України с торони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно із ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

За правилами ч. 1 ст. 199 КПК України, к лопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати, зокрема, прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного, обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом.

Відповідно до практики ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд ураховує те, що ухвалою Ніжинського міськрайонного суду від 21.11.2024 ОСОБА_6 продовжено до 19.01.2025 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. На цей час судовий розгляд у вказаному кримінальному провадженні ще не розпочато, свідків не допитано, а тому продовжують існувати ризики впливу на них та переховування від суду, враховуючи міру покарання у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Для запобігання вказаним ризикам суд ураховує суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинуваченого, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п. 79 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», а тому суд вважає виправданим продовження дії застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу.

Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні цілодобово залишати житло, не зможе унеможливити спробам переховуватись від суду, незаконного впливу на свідків. Про обрання відносно обвинуваченого особистої поруки не надходило жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру. Застосування особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки обвинуваченого, не зменшить наявність ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації.

Застосований до обвинуваченого запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченого і зможе забезпечити, на відміну від інших запобіжних заходів, належне виконання ним процесуальних обов`язків. Суд не вбачає на цей час підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який.

З урахуванням вимог ст. 178 КПК України, а також з огляду на доведеність прокурором, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти зазначеним ризикам, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання прокурора.

Ураховуючи, що згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, та беручи до уваги, що упродовж перебування під вартою ОСОБА_6 чи заставодавцем заставу у визначеному судом розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, внесено не було, що свідчить про непомірність її розміру для обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає наявними правові підстави для зменшення розміру застави.

Керуючись ст. 2, 22, 26, 177, 178, 194, 199, 315, 371, 372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 28 лютого 2025 року включно, з утриманням в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».

Визначити розмір застави в сумі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151 400 гривень.

Роз`яснити, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі, після чого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає негайному звільненню з-під варти.

У разі внесення застави на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будуть покладені наступні обов`язки:

- прибувати до суду у визначений час;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому ОСОБА_6 проживає чи перебуває без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до Управління Державної міграційної служби у Чернігівській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).

Роз`яснити, що в разі невиконання обов`язків заставодавця, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому для використання коштів судового збору. Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава внесена обвинуваченим може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складений 02.01.2025.

Суддя ОСОБА_1