Провадження № 1-в/127/929/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 28.12.2023 на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

засудженого: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 28.12.2023 на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024.

Вказане клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_3 засуджено вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 28.12.2023 за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 51 КУпАП, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість вкраденого, на момент вчинення правопорушення, не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 28.12.2023 вбачається, що вартість викраденого ОСОБА_3 майна за епізодом від 10.08.2023, вчиненому о 04:50 год. становить 4511,74 грн., за епізодом від 10.08.2023, вчиненому о 04:55 год. становить 335,78 грн., у зв`язку із чим засуджений просить суд привести вирок у відповідність до чинного законодавства та звільнити його від призначеного покарання на підставі ст. 74 КК України.

Засуджений ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а саме останній підлягає звільненню від призначеного покарання за ч. 4 ст. 185 КК України (за епізодом від 10.08.2023, вчиненому о 04:55 год.), оскільки вартість викраденого майна ОСОБА_3 становить менше ніж два неоподатковувані мінімуми доходів громадян встановлених станом на час вчинення кримінального правопорушення, однак має продовжувати відбувати покарання за ч. 4 ст. 185 КК України (за епізодом від 10.08.2023, вчиненому о 04:50 год.) та за ч. 2 ст. 289 КК України.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та особову справу засудженого ОСОБА_3 , приходить до наступного висновку.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання, зокрема про звільнення від покарання у випадках, передбачених ч. 2 ст. 74 КК України.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

На даний час засуджений ОСОБА_3 утримується та відбуває покарання в межах територіальної юрисдикції Вінницького міського суду Вінницької області в Державній установі «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 28.12.2023.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Частиною 1 ст. 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Судом встановлено, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 28.12.2023 ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 13.03.2024 вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 28.12.2023 змінено в частині призначення покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та ОСОБА_3 на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень призначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 7 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, що набрав чинності 09.08.2024, внесено зміни, крім іншого, до ст. 51 КУпАП.

Вказаним законом визначено, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 51 «Дрібне викрадення чужого майна», вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення має не перевищувати двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян. За таких обставин, в разі викрадення майна на суму більшу, ніж два неоподатковані мінімуми доходів громадян, особу може бути притягнуто до кримінальної відповідальності.

Верховний Суд у постанові від 07.10.2024 по справі № 278/1566/21 сформулював висновок про застосування відповідних частин ст. ст. 185, 190, 191 КК з урахуванням положень Закону № 3886-IX та зазначив, що у ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ та п. п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV ПК України.

Відповідно до п. 5 підрозділу ХХ ПК України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п. п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 ПК України для відповідного року.

При цьому, п. п. 169.1.1 ст. 169 розділу IV ПК України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 01.01.2023 складав 2684 грн.

Судом враховано, що станом на момент скоєння ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги для кваліфікації кримінального правопорушення складав 1342 грн.

Зі змісту вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 28.12.2023 вбачається, що ОСОБА_3 здійснив крадіжку 10.08.2023 о 04:55 год. на суму 335,78 грн., що станом на день вчинення кримінального правопорушення складає суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2684 грн.).

Таким чином, діяння, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України за вчинення якого засуджено ОСОБА_3 вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 28.12.2023 (за епізодом від 10.08.2023, вчиненому о 04:55 год.) наразі не може вважатись кримінально караним правопорушенням, оскільки вартість майна, за крадіжку якого останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого наразі передбачено саме кримінальну відповідальність.

Враховуючи, що діяння (за епізодом від 10.08.2023, вчиненому о 04:55 год.), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України за вчинення якого засуджено ОСОБА_3 вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 28.12.2023 підпадає під зміст ст. 51 КУпАП, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, клопотання засудженого слід задовольнити в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 372, 537, 539 КПК України, ст. 74 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 28.12.2023 на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання за ч. 4 ст. 185 КК України (за епізодом від 10.08.2023, вчиненому о 04:55 год.) на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке він був засуджений.

В решті вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 28.12.2023 залишається без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя: