БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 497/675/25
Провадження № 1-кп/497/129/25
УХВАЛА

підготовчого судового засідання про призначення розгляду обвинувального акту по суті

та про розгляд клопотання прокурора щодо обрання обвинуваченому

запобіжного заходу у виді тримання під вартою

21.03.25 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000005 від 03.01.2025р. відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Середня-Ахтуба Волгоградської області, РФ, зі слів - не працює, пенсію не отримує, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимий:

- 15.01.2024р. вироком Болградського районного суду Одеської області за ст.126-1 КК України з застосуванням ст.ст.75,76 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки з випробуванням та іспитовим строком 2 роки,

- який обвинувачується за ст.263ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20.03.2025 року до Болградського районного суду Одеської області з Болградської окружної прокуратури Одеської області надійшов вищевказаний обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 , який обвинувачується за ст.263ч.1 КК України, обвинувальний акт підсудний Болградському районному суду Одеської області, відповідає вимогам ст.291 КПК України. Підстав для ухвалення рішень, передбачених пунктами 14 частини 3 ст.314 КПК України, під час підготовчого судового засідання, - не встановлено.

20.03.2025 року через канцелярію суду до матеріалів справи надійшло клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури Одеської області про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, яке прокурор у судовому засіданні підтримав, посилаючись на те, що строк дії запобіжного заходу, обраного обвинуваченому в ході досудового розслідування у виді тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави у межах 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб (60560грн.), закінчується 24.03.2025року, тому просить обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід на час розгляду судом обвинувального акту у виді тримання під вартою строком на 60 днів з одночасним визначенням розміру застави у межах 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560грн.

У судовому засіданні прокурор підтримав своє клопотання, наполягав на його задоволенні, посилаючись на ризики, зазначені у клопотанні та неможливість застосування щодо ОСОБА_4 іншого запобіжного заходу, стверджуючи, що він обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 7 років, що само по собі може спонукати сховатись від суду та вживати заходи щодо створення перешкод для правосуддя іншим чином; в тому числі, оскільки обвинувачений не працює, проживає неподалік від кордону, добре усвідомлений у розташовані пунктів пропуску та специфіки їх діяльності, має можливість безперешкодного перетину державного кордону України та у подальшому може вдатись до переховування за межами України.Також є ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Крім того, обвинувачений може вдатись до спроб незаконно впливати на свідків, які викривають його неправомірні дії, задля схиляння їх до зміни показань шляхом вмовляння, підкупу, погроз, тощо.

Обвинувачений та його захисник залишили на розсуд суду задоволення вимог клопотання прокурора.

Вислухавши позиції учасників судового засідання, вивчивши надані суду пояснення і докази, суд дійшов висновку, що у даному кримінальному провадженні дійсно існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, відповідно до змісту якої метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам переховуватися від суду та продовжувати протиправну діяльність. При цьому підставою застосування такого запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, а також наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може намагатися уникнути судового розгляду з метою уникнути покарання в разі визнання його винним, тобто, переховуватися від суду. Також суд погоджується з думкою прокурора, що існують обґрунтовані ризики щодо наявності в обвинуваченого можливості недотримання процесуальної поведінки та переховуватися від судочинства, оскільки ОСОБА_4 ніде не зареєстрований, постійного місця проживання немає, непрацевлаштований, за оформленням пенсії не звертався, суду не надано відомостей про те, що з моменту обрання зщапобіжного заходу обвинуваченому слідчим суддею змінилися обставини кримінального провадження .

Тому, враховуючи обставини кримінального провадження, обсяг обвинувачення у скоєнні обвинуваченим зазначеного в обвинувальному акті кримінального правопорушення яке інкриміноване ОСОБА_4 , - суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання прокурора в необхідності саме такого запобіжного заходу з метою запобігання продовження обвинуваченим протиправної діяльності у виді впливу на свідків кримінального провадження та дотримання ним процесуальної поведінки уникнення можливості його неявки до суду.

Оцінивши у сукупності всі обставини, що зазначені прокурором та які перелічені статтею 177 КПК України, вислухавши думку обвинуваченого та його захисника, розглянувши питання доцільності обрання запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого під вартою, враховуючи, що рішення про застосування такого запобіжного заходу обмежує права і свободи обвинуваченого, суд враховує, що запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, тому дійшов наступного.

Відповідно до ч.4ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини,... та в інших випадках.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, наявні обґрунтовані підстави для задоволення вищевказаного клопотання про застосування вказаного запобіжного заходу - у виді тримання під вартою, з одночасним визначенням розміру застави врозмірі, зазначеному у клопотанні, оскільки саме такий розмір передбачений законодавством, та відстуні обгрунтовані підстави для визначенння застави в більшому розмірі, ніж запропоновані прокурором.

Так, застава - це один з запобіжних заходів, який полягає у внесенні коштів в грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений у порядку, що встановлений КМУ, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків (ст.ст.176п.3ч.1,182ч.1,2 КПК України. Застава може бути внесена: підозрюваним; обвинуваченим; іншою особою (фізичною або юридичною особою заставодавцем). Можливість застосування застави щодо особи, відносно якої застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених ч.3 чи ч.4 статті 183 КПК України. Застава не може бути внесена юридичними особами державної або комунальної власності або такими, що фінансуються з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі яких є частка державної, комунальної власності або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Розмір застави визначається в ухвалі слідчого судді, суду про обрання стосовно особи запобіжного заходу у вигляді застави (пункт 4 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 15 (далі - Порядок).

Підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У випадках, передбачених ч.ч.3 чи 4 ст.183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. Неприбуття у судове засідання зазначених осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду питання, не перешкоджає проведенню судового засідання.

В разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України .

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень.Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень лише за його згодою. Звернення застави в дохід держави здійснюється на підставі платіжного доручення територіального управління Державної судової адміністрації (надалі ДСА) або апеляційного суду, Вищого антикорупційного суду, наданого до органу Казначейства, в якому відкрито депозитний рахунок, на який було внесено заставу.

Застава має бути повернена заставодавцю, якщо: 1) відсутні підстави для застосування негативних наслідків для звернення застави в дохід держави (частина восьма статті 182 КПК України); 2) ухвала про застосування запобіжного заходу припинила свою дію у зв`язку із закінченням строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу (стаття 203 КПК України) або у зв`язку з набранням чинності іншим судовим рішенням ухвалою про заміну запобіжного заходу; 3) заставодавець, тобто особа, яка внесла заставу не дає своєї згоди на можливе її звернення судом у майбутньому на виконання вироку в частині майнових стягнень (частина одинадцята статті 182 КПК України).

З заявою про повернення застави звертаються ті особи, які її внесли згідно з частиною другою статті 182 КПК України. Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець надає заяву до територіального управління Державної судової адміністрації України (ДСА) або апеляційного суду, Вищого антикорупційного суду, якому відкрито депозитний рахунок, на який було внесено заставу (п.8 Порядку).

В разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

Суд, вислухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про виконання усіх потрібних підготовчих дій та наявності підстав для призначення провадження до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до ст.615ч.15 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Відповідно до ст.615ч.15 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення, тому, за аналогією Закону, враховуючи положення ст.376ч.2 КПК України - згідно якої в разі, якщо складання судового рішення у формі ухвали (постанови) вимагає значного часу, суд має право обмежитися складанням і оголошенням його резолютивної частини, - суд дійшов висновку, що в даному випадку слід оголосити вступну та резолютивну частину ухвали з врученням її повного тексту учасникам судового провадження в день його проголошення.

Керуючись ст.ст.177,178,182,183,314ч.1-3,5,314-1,315,316,331,350,376ч.2,615ч.15 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Призначити судовий розгляд по суті кримінального провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 - на 14:30 годину 28.03.2025 року у відкритому судовому засіданні в залі Болградського районного суду Одеської області за адресою: вул.25 Серпня,192, м.Болград, Одеська область, зала №10, - за участю прокурора Болградської окружної прокуратури.

2. Задовольнити клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .

3. Обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 - у виді тримання під вартою, строком на 60 діб до 19.05.2025 року включно, з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльській слідчий ізолятор»

4. Визначити заставу обвинуваченому ОСОБА_4 в межах запобіжного заходу у виді тримання під вартою - в розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

5. Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 порядок внесення застави: сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена у строк до сплину терміну тримання під вартою як самим обвинуваченим так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Одеської області (розрахунковий рахунок UA0005435, МФО 820172, , отримувач ТУ ДСА, банк отримувача Державна Казначейська Служба України, м.Київ, призначення платежу запобіжний захід).

6. При внесенні визначеної даною ухвалою суми застави, - обвинуваченого ОСОБА_4 - звільнити з-під варти.

7. В разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою прокурора, суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

7. Копію даної ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та направити до державної установи "Ізмаїльський слідчий ізолятор" для виконання в частині тримання обвинуваченого під вартою.

Ухвала суду в частині обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення в залі суду, але може бути оскаржена протягом семи днів з дня отримання її копії до Одеського апеляційного суду безпосередньо, або через Болградський районний суд Одеської області в частині обрання запобіжного заходу.

Суддя ОСОБА_1