У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.02.2025 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Очакова Миколаївської області, громадянина України, раніше судимого проживючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

- обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05 квітня 2025 року включно з визначенням застави у розмірі у розмірі 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7

підозрюваний: ОСОБА_6

захисник: ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

Застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05 квітня 2025 року включно з визначенням застави у розмірі у розмірі 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною.

Зазначає, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України стороною обвинувачення не було доведено.

Також захисник зазначає, що підозрюваний має постійне місце проживання, має соціальні зв`язки, частково визнає вину, тому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, на думку захисника, буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

СВ ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000009 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 ,, підозрюється у тому, що 05 лютого 2025 року о 02 год. 05 хв., він перебуваючи біля магазину «Скіф», розташованого за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, м. Очаків, вул. Спаська, буд. 22, маючи прямий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом і ціллю наживи, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, під час дії введеного в Україні воєнного стану, непомітно для оточуючих, шляхом нанесення удару по вхідним дверям, незаконно проник у приміщення вищевказаного магазину та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, 05 лютого 2025 року у період часу з 02 год. 09 хв. по 02 год. 11 хв., таємно викрав з відділення продажу харчових продуктів грошову скриньку чорного кольору для зберігання купюр і монет з відділеннями у кількості 4 штук для купюр та у кількості 5 штук для монет вартість якої становить 1500 грн., з відділення продажу алкоголю та цигарок грошову скриньку сірого кольору для зберігання купюр і монет з відділеннями у кількості 4 штук для купюр та у кількості 5 штук для монет вартість якої становить 1500 грн., а також грошові кошти з грошової скриньки у відділені продажу кондитерських виробів, внаслідок чого загальна сума викрадених грошових коштів становить 4300 грн.

05 лютого 2025 року ОСОБА_6 , у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, затримано та 06 лютого 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому зазначено, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор в судовому засіданні зазначив, що неможливо запобігти вказаним у клопотанні ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого виду запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, послався на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України та дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_6 , 05 лютого 2025 року о 02 год. 05 хв., перебуваючи біля магазину «Скіф», розташованого за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, м. Очаків, вул. Спаська, буд. 22, маючи прямий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом і ціллю наживи, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, під час дії введеного в Україні воєнного стану, непомітно для оточуючих, шляхом нанесення удару по вхідним дверям, незаконно проник у приміщення вищевказаного магазину та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, 05 лютого 2025 року у період часу з 02 год. 09 хв. по 02 год. 11 хв., таємно викрав з відділення продажу харчових продуктів грошову скриньку чорного кольору для зберігання купюр і монет з відділеннями у кількості 4 штук для купюр та у кількості 5 штук для монет вартість якої становить 1500 грн., з відділення продажу алкоголю та цигарок грошову скриньку сірого кольору для зберігання купюр і монет з відділеннями у кількості 4 штук для купюр та у кількості 5 штук для монет вартість якої становить 1500 грн., а також грошові кошти з грошової скриньки у відділені продажу кондитерських виробів, внаслідок чого загальна сума викрадених грошових коштів становить 4300 грн.

05 лютого 2025 року ОСОБА_6 , у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, затримано та 06 лютого 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що є значна ймовірність того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду оскільки, підозрюється у вчиненні злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того доведено існування ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, того що підозрюваний може впливати на потерпілого та свідків, експерта у вказаному кримінальному провадженні перебуваючи на свободі та маючи можливість вільного пересування та спілкування, може впливати на потерпілу, свідків (понятих) у вказаному кримінальному провадженні, шляхом схиляння їх до дачі неправдивих показів або до показів, які виправдовують його з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також наявний ризикпередбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України,а саме, того що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, , оскільки підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, не працює, не має доходу, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення проти власності.

Вищезазначені обставини вказують на наявність ризиків передбачених п. 1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Не погоджуючись із доводами апеляційної скарги про те, що ризики, на які вказує слідчий суддя в оскаржуваному рішенні, не підтверджені, апеляційний суд наголошує на таких обставинах.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Апеляційний суд, враховує, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину проти власності, раніше судимий. У зв`язку з чим тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному є достатнім мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому, всупереч доводам апелянта, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, а така можливість в даному кримінальному провадженні, з огляду на характер злочину, що розслідується та наразі інкримінується ОСОБА_6 , об`єктивно та беззаперечно, існує.

Враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та особу підозрюваного, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.02.2025 року, щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: