21.01.2025 Справа №469/1499/23 1-кп/469/130/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2025 року селище Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000125 від 25.07.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця р.Молдова Чимишлійського району, громадянина Молдови, освіта загальна середня, інвалідності не має, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

в с т а н о в и в:

Судом доведено, що ОСОБА_4 25.07.2023 приблизно о 01.00 годині, більш точного часу не встановлено, перебував у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник словесний конфлікт з потерпілим ОСОБА_5 .

Під час з`ясування конфліктної ситуації у ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник злочинний умисел, направлений за заподіяння потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

З метою реалізації свого злочинного умислу, 25.07.2023 року приблизно о 02.00 годині, більш точного часу у ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 виштовхнув потерпілого ОСОБА_5 на вулицю, після чого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, що полягають у незаконному посяганні на здоров`я, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, під час раптово виниклого конфлікту із потерпілим ОСОБА_5 , на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, взяв до рук совкову лопату та цілеспрямовано наніс ОСОБА_5 не менше п`ятнадцяти ударів держаком совкової лопати в область голови, тулубу та рук, після чого покинув місце події.

В результаті своїх протиправних та умисних дій, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді забійної рани лобної ділянки, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я, перелому основної фаланги п`ятого пальця лівої кісті, яке за ступенем тяжкості відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Вказані дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Кримінальне правопорушення є закінченим, і вчиненим з прямим умислом.

Зазначені обставини підтверджуються дослідженими судом доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю, підтвердив вчинення ним кримінального правопорушення при викладених вище обставинах та пояснив суду, що 25.07.2023 року приблизно о 02.00 годині, під час раптово виниклого конфлікту із потерпілим ОСОБА_5 , на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, наніс ОСОБА_5 не менше п`ятнадцяти ударів держаком совкової лопати в область голови, тулубу та рук, спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лобної ділянки та перелому основної фаланги п`ятого пальця лівої кісті.

Всі обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, у тому числі характер та тяжкість тілесних ушкоджень, спричинених потерпілому, обвинувачений визнає. У скоєному щиро розкаюється.

Оскільки обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, а також всі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, за згоди всіх учасників судового провадження із запропонованим судом обсягом дослідження доказів, суд, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового провадження обставин, які ніким не оспорюються, та переконавшись у добровільності їх позиції, роз`яснивши процесуальні наслідки такого порядку дослідження доказів, встановлені ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

У зв`язку з цим, у відповідності з положеннями ч.3. ст.349 КПК України суд ухвалив, обсяг доказів, що підлягають дослідженню в судовому засіданні, обмежити допитом обвинуваченого, та дослідженням письмових доказів, що містять дані, які характеризують особу обвинуваченого, а також дослідженням документів, що містять дані, необхідні для прийняття судом рішень щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, аналізуючи показання обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд вважає зазначені докази належними і допустимими та такими, що підтверджують вину ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів, суд у відповідності з положеннями ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до категорії нетяжких злочинів та особу обвинуваченого, а саме, що по місцю проживання обвинувачений ОСОБА_4 характеризується задовільно (а.п.36, 60), раніше не судимий (а.п.58-59, 61), на «Д» обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.п.62).

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи відповідно до положень п.1 ч.2 ст.65 КК України ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, зважаючи на відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, йому має бути призначене покарання, із числа альтернативних покарань, передбачених санкцією ч.1 ст.122 КК України у виді штрафу у мінімальних межах санкції вказаної статті кримінального закону.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи відповідно до положень п.1 ч.2 ст.65 КК України ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, зважаючи на відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи висновок органу пробації, який оцінює ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства, у тому числі для окремих осіб, як середній, а також середню ймовірність вчинення нового кримінального правопорушення (а.п.36), суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, йому має бути призначене покарання, із числа альтернативних покарань, передбачених санкцією ч.1 ст.122 КК України у виді обмеження волі у мінімальних межах санкції вказаної статті кримінального закону.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі ст.100 КПК України речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- змиви речовини бурого кольору в кількості трьох штук, совкова лопата, футболка світло-фіолетового кольору, на якій містяться плями бурого кольору, передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №8 МРУП ГУНП в Миколаївській області за адресою:Миколаївська область, селище Березанка, вул.Центральна, 43 (а.п.63-64), після вступу вироку в законну силу знищити згідно положень п.4. ч.9 ст.100 КПК України.

Відповідно до положень ч.5, п.7 ч.9 ст.100 КПК України документи, надані суду, зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Питання щодо процесуальних витрат у кримінальному провадженні судом не вирішувалося, і клопотань про його розгляд сторонами кримінального провадження не заявлялося.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченого в ході досудового розслідування не застосовувалися, і підстави для їх обрання судом відсутні.

Керуючись ст.100, ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнитиОСОБА_4 від призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично зявлятись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання обчислювати з дня приведення вироку до виконання.

На підставі ст.100 КПК України речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- змиви речовини бурого кольору в кількості трьох штук, совкова лопата, футболка світло-фіолетового кольору на якій містяться плями бурого кольору, передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №8 МРУП ГУНП в Миколаївській області за адресою: Миколаївська область, селище Березанка, вул.Центральна, 43 (а.п.63-64), після вступу вироку в законну силу знищити згідно положень п.4. ч.9 ст.100 КПК України.

Відповідно до положень ч.5 ст.100 КПК України документи, надані суду, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Березанський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, отримати в суді копію вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: