Справа № 740/1644/24
Провадження № 1-кп/740/81/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

- прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- потерпіла ОСОБА_5 ,

- обвинувачений ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001284 від 23.12.2022

за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Ніжині Чернігівської області, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, розлучений, тимчасово не працює, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,

установив:

23.12.2022 близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання в приміщенні кімнати будинку АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_7 . Під час спільного вживання спиртних напоїв ОСОБА_6 , хизуючись наявністю в його володінні ручної осколкової гранати оборонної РГО, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення і відноситься до категорії боєприпасів, та навичками поводження з нею, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_7 , але легковажно розраховуючи на їх відвернення, стиснувши запобіжну чеку, витягнув її за кільце із запалу, та не встигнувши повернути чеку в попереднє положення, впустив гранату на підлогу, внаслідок чого відбувся вибух, та ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів лівої стегнової кістки, лівої та правої великогомілкової кісток, множинні забито-рвані рани нижніх кінцівок та тулуба, що перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті ОСОБА_7 у приміщенні Чернігівської обласної лікарні ІНФОРМАЦІЯ_2.

Указаними діями ОСОБА_6 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 119 КК України, а саме вбивство, вчинене через необережність.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, не оспорював обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечував проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Надав показання, що подія відбулася 23.12.2022 після обіду, він не досить чітко пам`ятає обставини того дня. Він разом з ОСОБА_7 перебували в одній кімнаті у нього вдома, вживали алкогольні напої. ОСОБА_6 вирішив показати гранату, витягнув чеку, але засунути її назад не зміг, у результаті чого стався вибух. Він не міг знайти телефони, тому побіг до сусідів, щоб викликати швидку, оскільки було багато крові. Гранату та магазини для автомата він отримав 25 лютого 2022 року, коли вступив до територіальної оборони, щоб захищати місто. Розкаювався, шкодував у вчиненому.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засідання надала показання, що ОСОБА_7 є її чоловіком. 23.12.2022 вона не знала, куди він збирається. Пізніше чоловік зателефонував їй та повідомив про вибух, але зв`язок був поганий, вона нічого не зрозуміла. Вона йому намагалася зателефонувати, але слухавку ніхто не брав. Пізніше чоловік перетелефонував та повідомив, що знаходиться у приймальному відділенні лікарні. У нього були важкі переломи кінцівок, осколки по всьому тілу, рана на обличчі. Пізніше він проходив лікування в обласній лікарні, де й помер. Обвинуваченого вона бачила один раз у лікарні, потім він телефонував та говорив, що допоможе, однак ніякої фінансової допомоги не надав. Щодо міри покарання - висловилася на розсуд суду.

Ураховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів у справі стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Оцінивши встановлені у справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, а саме у вбивстві, вчиненому через необережність.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Також при призначенні покарання суд ураховує відомості про особу обвинуваченого, а саме те, що він має середню спеціальну освіту, розлучений, тимчасово не працює, має місце реєстрації та проживання, за яким характеризується задовільно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше не судимий.

Суд ураховує ставлення обвинуваченого ОСОБА_6 до вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що він повністю визнав свою вину, розкаявся, засуджував свої дії, а також відомості про особу винного.

Разом з цим суд ураховує досудову доповідь органу з питань пробації, згідно з якою виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства.

Згідно зі ст. 75 КК України, якщо суд, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Призначення покарання є дискрецією суду та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення мети, визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій передбачений законом спосіб.

Зважаючи на позицію прокурора, який вважав за можливе звільнити обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням, суд вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України, адже наведені вище обставини у сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та надають підстави для застосування ст. 75 КК України, тому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, установивши іспитовий строк, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання та ізоляції від суспільства. Водночас суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_6 у період дії іспитового строку відповідно до ст. 76 КК України на нього слід покласти певні обов`язки.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_6 , попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і відповідного клопотання не надходило до суду.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не подавався.

У кримінальному провадженні понесено процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта та проведенням експертизи, у загальному розмірі 3786,40 грн, які на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 124, ч. 3 ст. 349, ст. 369 - 371, 373, 374, 376 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 3786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) гривень 40 копійок процесуальних витрат на залучення експерта для проведення експертизи.

Речові докази: куртку спортивного типу чорного кольору з написом на спині «Куга» з пошкодженням у вигляді дирок; светр синього кольору, в`язаний із замком під горло, із пошкодженнями; куртку чоловічу типу пуховик чорного кольору з написом Audsa з пошкодженнями; чоловічі штани (балонові) чорного кольору зі слідами бурого кольору; змив речовини, які поміщено до спецпакета № WAR1164165; важіль запалу УЗД та уламків ручної осколкової гранати оборонної РГО; фрагментів корпусу УЗД запалу та пробки, що поміщено до спецпакета № 2729826, що знаходяться в камері збарігання речових доказів Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області, - знищити.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1