Справа № 487/997/25
Провадження № 1-кс/487/1474/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2025 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Миколаївського РУП ГУНП у Миколаївській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру длосудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

14.02.2025 року ОСОБА_3 звернувся до Заводського районного суду м.Миколаєва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру длосудових розслідувань після отримання заяви про скоєне кримінальне правопорушення.

В обґрунтування скарги, ОСОБА_3 зазначив, що 10.02.2025 року шляхом направлення на адресу електронної пошти, подав до МРУП ГУНП у Миколаївській області заяву про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст.388 КК України, яке полягає у пошкоджені та вчиненні інших незаконних дій з квартирою АДРЕСА_1 , на яку було накладено арешт.

На теперішній час, відомості про криміналне правопорушення за його заявою до ЄРДР, в порушення вимог ст.214 КПК України не внесено, що і слугувало підставою для звернення до суду зі скаргою.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 вимоги скарги підтриав, просив її задовольнити.

До судового засідання представник МРУП ГУНП у Миколаївській області не з`явився, причини неявки суду не повідомили, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені своєчасно, належним чином.

На виконання Ухвали слідчого судді від 17.02.2025, надали повідомлення №48104-2025 від 19.03.2025, відповідно до якого заяву ОСОБА_3 про скоєне кримінальне правопорушення, 11.02.2025 було зареєстровано у ІКС ІПНП ІП "Єдиний облік" за №3727, та проведено перевірку відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян".

У порядку ч.3 ст.306 КПК України, скаргу було розглянуто за відсутності представника суб`єкта оскарження.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) КК України (ч. 5 ст. 214 КПК України). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення затверджується Офісом Генерального прокурора. Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298).

Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2, ст.11 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України. Злочином є передбачене КК України суспільно-небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Склад злочину - це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин, передбачений кримінальним законом. Об`єктивними ознаками складу злочину є об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єктивними - суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення), яка вказує на ознаки якого-небудь кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 р. відмітив, що КПК передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Верховний Суд у Постанові від 30.09.2021 у справі 556/450/18, вказав, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

З матеріалів скарги встановлено, що 10.02.2025 року ОСОБА_3 направив до МРУП ГУНП у Миколаївській області заяву про скоєне ОСОБА_4 кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 388 КК України.

Так у своїй заяві, ОСОБА_3 вказав, що він на підставі Свідоцтва про придбання нерухомого майна на електронних торгах, виданого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_5 12.08.2020 року за №638, є власником квартири АДРЕСА_1 .

Зазначена квартира була предметом спору у цивільній справі №487/4684/20 за позовом колишнього власника ОСОБА_4 .. Справа перебувала у провадженні Заводського районного суду м.Миколаєва.

Ухвалою суду від 11.08.2020 року на вказану квартиру, за заявою ОСОБА_4 було накладено арешт, який було скасовано лише 01.02.2023 року.

Рішенням Миколаївського апеляційного суду від 08.12.2021 року у задоволенні позову ОСОБА_4 було відмовлено. Після чого він (заявник), вжив спроби потрапити до належної йому квартири, однак ОСОБА_4 чинив йому у цьому першкоди, та в подальшому змінив вхідні двері квартири, попередньо пошкодивши їх. Окрім того, ОСОБА_4 проживав у належній йому (заявнику) квартирі до літа 2022 року.

Встановлені факти, свідчать про наявність обставини скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України..

Дослідивши матеріали заяви ОСОБА_6 слідчий суддя приходить до висновку, що в супереч вимогам ст.214 КПК України, вона не містить викладу обставин та будь-яких об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.388 КК України, виходячи з його складу (об`єктивної та суб`єктивної сторони).

Так слід відмітити, що об`єктивна сторона злочину передбаченого ст.388 КК України характеризується активною поведінкою особи і може полягати в учиненні хоча б однієї з декількох, альтернативно зазначених у диспозиції статті, дій стосовно майна, а саме: розтрата; відчуження; приховування; підміна; пошкодження; знищення; порушення обмеження (обтяження) права користування майном; здійснення банківських операцій з коштами, на які накладено арешт; інші незаконні дії з майном, яке описане, заставлене, заарештоване чи конфісковане.

Суб`єкт злочину - спеціальний, ним може бути: приватна особа, якій майно ввірено на збереження після його опису чи арешту; службова особа, якій майно ввірене на відповідальне збереження у зв`язку з його описом, арештом чи конфіскацією; представник банківської або іншої фінансової установи, на рахунках якої перебувають заарештовані чи конфісковані кошти (вклади).

У противагу зазначеному, обставини викладені у заяві ОСОБА_3 , можуть свідчити про факт незаконного проникнення до житла (ст.162 КК України), при цьому, як вбачається з матеріалів долучених заявником до скарги, СД МРУП ГУНП у Миколаївській області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000071 від 19.02.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбачено ст.162 КК України.

Твердження заяника про те що, викладені в заяві відомості про вчинення кримінальних правопорушень підлягали обов`язковому внесенню до ЄРДР та слідчий повинен був розпочати досудове розслідування, є неспроможними з огляду на наступне.

Так, аналіз змісту положень ст. 214 КПК України вказує на обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому, зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в ЄРДР та законодавцем чітко розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

Одночасно, як слідує з повідомлення начальна МРУП ГУНП у Миколаївській області №48104-2025 від 19.03.2025, заяву ОСОБА_3 було зареєстровано та розглянуто з наданням відповіді.

З урахуванням зазначеного, слідчий суддя приходить до висновку, що уповноважені особи МРУП ГУНП у Миколаївській області, при перевірці заяви ОСОБА_3 від 10.02.2025, діяли в межах своїх повноважень, бездіяльність уповноважених осіб органу досудового розслідування не встановлена.

Таким чином, скарга ОСОБА_3 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Миколаївського РУП ГУНП у Миколаївській бласті, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру длосудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1