УХВАЛА

06 січня 2025 року

м. Київ

справа № 366/3078/23

провадження № 51-7 ск 25

Верховний Суд колегією суддів судових палат Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Іванківського районного суду Київської області від 27 лютого 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року щодо нього,

встановив:

За вироком Іванківського районного суду Київської області від 27 лютого 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим та засуджено за частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок Іванківського районного суду Київської області від 27 лютого 2024 щодо ОСОБА_4 без змін.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений не погоджується з вказаними судовими рішеннями щодо нього.

Перевіривши касаційну скаргу засудженого на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.

Так, у мотивувальній частині касаційної скарги засуджений вважає, що покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років буде достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Водночас, у прохальній частині касаційної скарги засуджений просить змінити оскаржувані судові рішення щодо нього шляхом призначення йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років. Вказане свідчить про суперечності між прохальною та мотивувальною частинами його касаційної скарги.

Крім того, згідно з частиною 5 статті 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.

При цьому, засудженим додано до касаційної скарги вирокІванківського районного суду Київської області від 27 лютого 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року, які є деперсоніфікованими, з яких неможливо ідентифікувати особу.

Вказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до статті 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Згідно з вимогами частини 4 статті 429 КПК залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нового тексту касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень статті 427 КПК.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Іванківського районного суду Київської області від 27 лютого 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року щодо ньогозалишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3