Справа № 297/393/22
05 грудня 2024 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у кримінальному провадженні про обвинувачення
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
с.Новомиколаївка Ленінського району Автономної
Республіки Крим, громадянина України,
зареєстрованого в АДРЕСА_1
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 28, ч.2 ст. 15, п.п 3, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,
з участю: прокурора ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
обвинуваченого ОСОБА_5
Від прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 до суду надійшло письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 12 год. до 09 год. наступної доби та із покладенням на ОСОБА_5 визначених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, яке мотивував наступним.
Новомиколаївка Ленінського району, Автономної Републіки Крим, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання на території України, проживає на момент затримання за адресою: АДРЕСА_3 обвинувачується у закінченому замаху на викрадення людини з корисливих мотивів, вчинене організованою групою, та закінченому замаху на умисне вбивство, викраденої людини, з корисливих мотивів, на замовлення, у складі організованої групи, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.146, ч.3 ст.28, ч.2 ст.15, п.п.3, 6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України. Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому тяжкого та особливо тяжкого злочинів підтверджується зібраними в ході досудового розслідування, а також вже частково дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме: рапортом УСР м.Києві ДСР НП України про виявлення готування до кримінального правопорушення (злочину) відносно ОСОБА_11 від 04.01.2021 року; протоколом огляду події від 11.01.2021 року; реєстраційними картами на ім`я ОСОБА_12 у готелі « ОСОБА_13 » у період часу з 30 листопада по 02 грудня 2020 року; реєстраційними картами на ім`я ОСОБА_5 у готелі « ОСОБА_13 » у період часу з 03 по 04 грудня 2020 року; протоколом огляду флеш-карти від 15.01.2021 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.02.2021 року, під час якого свідок ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_5 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.02.2021 року, під час якого свідок ОСОБА_15 впізнав ОСОБА_5 ; службовою запискою про повідомлення, отримане від громадянина від 10.03.2021 року МППУ №21/12; протоколами за результатами проведення НСРД аудіо, відео контролю особи від 01 та 17 березня 2021 року; протоколом затримання ОСОБА_5 - підозрюваного у вчиненні злочинів від 11.06.2021 року; протоколами за результатами проведення оглядів від 11.06.2021 року; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_5 ; іншими матеріалами кримінального провадження та речовими доказами в їх сукупності. Згідно з ст.12 КК України, кримінальні правопорушення, у яких обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_5 , а саме ч. 2 ст.15, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 15, п.п. 3, 6, 11, 12 ч. 2 ст.115 КК України, є тяжким та особливо тяжким злочинами, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна. У зв`язку з чим, обвинувачений з високим рівнем можливості може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 перебуваючи поза межами контролю правоохоронних органів, зможе переховуватися від суду. Дані висновки зроблені з обставин, викладених в матеріалах кримінального провадження, а саме ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, що свідчить про те, що у сторони обвинувачення є всі підстави вважати, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, не зважаючи на те, що наразі він змінений на домашній арешт. Крім цього, ОСОБА_5 більшість часу проживає на території Республіки Сербія та постійного місця проживання та стійких соціальних зв`язків на території України не має. Також ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших осіб, експертів у цьому ж кримінальному провадженні. Незаконний вплив на таку категорію осіб може нівелювати зібрані стороною обвинувачення докази вини ОСОБА_5 , які будуть надані суду, адже останній обвинувачується у вчиненні злочинів із застосуванням насильства. Крім того, ОСОБА_5 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зазначений ризик з`явився у даному провадженні під час судового розгляду та особливо виразно проявився після зміни судом виду запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт. Так, серед іншого, підставою для зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт була нібито необхідність отримання обвинуваченим медичної допомоги у вигляді стаціонарного лікування. В той же час, у сторони обвинувачення дотепер відсутня інформація про те, що з моменту зміни запобіжного заходу до цього часу, обвинувачений ОСОБА_5 звертався до суду з клопотанням про надання дозволу на залишення місця свого проживання (орендованої у місті Ужгород квартири) задля отримання медичної допомоги, про отримання якої він регулярно заявляє в суді, що є підставою для виклику бригад швидкої допомоги. В підтвердження наявності такого ризику, також свідчить і зміна ОСОБА_5 своєї позиції у кримінальному провадженні, яка знайшла відображення у обвинувальному акті і на цей час не відповідає дійсності, оскільки обставини, які пом`якшують покарання, на цей час вже відсутні. Також ОСОБА_5 може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити нові кримінальні правопорушення. Дані висновки зролені з обставин викладених в матеріалах кримінального провадження, оскільки усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, вчинив злочини проти волі, честі, гідності особи, а також проти життя та
здоров`я особи, які не були доведені до кінця з причин, які не залежали від волі ОСОБА_5 , який перебуваючи на волі, зможе вчиняти дії направлені на доведення злочину до кінця. На думку сторонни обвинувачення є достатньо підстав вважати, що перебуваючи поза контролем правоохоронних органів обвинувачений усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення інкримінованих йому злочинів, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від суду, оскільки нерухомого майна та соціальних зв`язків на території України не має. Таким чином, у даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого, оскільки наявні у матеріалах досудового розслідування дані та докази в їх сукупності підтверджують наявність ризиків, тому єдиним запобіжним заходом, який можливо застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , є домашній арешт із забороною йому залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 з 12 год. по 09 год. наступної доби з застосуванням засобу електронного контролю строком на два місяці, із покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора ОСОБА_10 , яке просив задовольнити з наведених у ньому підстав.
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання прокурора про продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у вказаний у клопотанні прокурора час та просив зменишити час застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, тобто встановити нічний домашній арешт, оскільки він офіційно працює та періодично лікується через погіршення стану свого здоров`я.
Захисник ОСОБА_8 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з тих підстав, що стороною обвинувачення не обгрунтовано та не доведено, шляхом надання доказів наявності ризиків, зазначених у клопотанні та які визначені у ч. 1 ст. 177 КПК України. Просив застосувати до обвинуваченого, який зокрема виконує покладені на нього судом процесуальні обов`язки, оскільки вчасно з`являється на всі виклики до суду та жодного разу не порушував запобіжний захід застосований відносно нього судом, більш м`який запобіжний захід, у вигляді нічного домашнього арешту, а саме в період часу з 18 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв., з урахуванням того, що обвинувачений офіційно працює та проходить періодично лікування через погіршення стану здоров`я (зору).
Дослідивши клопотання прокурора ОСОБА_10 , заслухавши думки з приводу цього клопотання інших учасників судового розгляду даного кримінального провадження, суд прийшов до наступного.
Ухвалою суду від 30 жовтня 2024 року клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період часу з 12 год. до 09 год. наступної доби відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задоволено. Продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , із забороною відлучатися із орендованої квартири в якій проживає, без дозволу суду в період часу з 12 год. по 09 год. наступної доби, із застосуванням електронного засобу контролю строком до 27 грудня 2024 року включно.
До вказаної дати суд не має можливості закінчити розгляд вказаного кримінального провадження.
Згідно положень, викладених у пунктах 1, 3 та 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Відповідно до вимог ч.6 ст.181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
У відповідності до вимог ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст.146, ч. 3 ст. 28, ч.2 ст. 15, п.п. 3, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими та особливо тяжкими злочинами, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна.
Вирішуючи питання щодо необхідності продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує наявність, ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які раніше були встановлені судом та були підставою для застосування і продовження запобіжного заходу, які на даний час не змінилися.
Судом також встановлено, що ОСОБА_5 є громадянином іншої держави, за місцем перебування, а саме на території Україні не має ні зареєстрованого нерухомого майна, ні місця постійного проживання та соціальних зв`язків, близьких родичів та утриманців не має, тому суд прийшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, не зможе запобігти доведеним під час розгляду вказаного клопотання ризикам, які були встановлені при обранні відносно нього цього запобіжного заходу 17 липня 2023 року і на даний час продовжують існувати.
Заперечення сторони захисту щодо відсутності зазначених стороною обвинувачення ризиків, які визначені у ч. 1 ст. 177 КПК України, що є підставою для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час з урахуванням стану здоров`я обвинуваченого та його офіційного працевлаштування, суд відхиляє з огляду на характеризуючі відомості особи обвинуваченого, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, наявності обґрунтованого обвинувачення у вчиненні обвинуваченим злочинів, ризику продовження чи повторення протиправної поведінки, тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні тяжкого та особливо тяжких злочинів, тому з урахуванням доведеності прокурором наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає, що застосування судом більш м`якого запобіжного заходу, ніж застосований на даний час судом, не буде забезпечувати його дієвість у даному кримінальному провадженні. При цьому судом у повній мірі забезпечено право ОСОБА_5 на отримання необхідного лікування у попередньо визначеному судом вигляді, який не позбавляє ОСОБА_5 гарантії право на отримання ним медичного обслуговування та здійснення ним права на працю у вибраному ним виді трудової діяльності.
Враховуючи всі вищенаведені обставини, суд прийшов до переконання, що клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 слід задовольнити і продовжити строк дії такого запобіжного заходу в період часу з 12 годин до 09 годин наступної доби на строк до 02 лютого 2025 року включно.
Крім того, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 кілька обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись ст.ст.177, 181, 194, 371, 372, 376 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 із застосуванням електронного засобу контролю до 02 лютого 2025 року включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 у період дії запобіжного заходу такі обов`язки:
- не відлучатися з м.Ужгород без дозволу суду;
- прибувати до суду за кожною вимогою;
- не відлучатися із орендованої квартири, за адресою: АДРЕСА_2 , в якій проживає, без дозволу суду в період часу з 12 годин до 09 годин наступної доби;
- повідомляти суд про зміну місця свого проживання;
- утримуватися від спілкування з свідками: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , потерпілим ОСОБА_16 та громадянами Сербії ОСОБА_17 і ОСОБА_18 ;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- цілодобово носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити обвинуваченому, що порушення умов домашнього арешту має наслідком можливість застосування більш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Копію ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Ужгородському РУП ГУНП у Закарпатській області та вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3