У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000993 від 11.04.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч.ч. 1,2 ст. 320, ч.ч. 2,3 ст. 321 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000993 від 11.04.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч.ч. 1,2 ст. 320, ч.ч. 2,3 ст. 321 КК України.

Як зазначається у клопотанні, у провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000993 від 11.04.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч.ч. 1,2 ст. 320, ч.ч. 2,3 ст. 321 КК України КК України.

Зазначено, що до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві з УСР в м. Києві ДСР НП України надійшли матеріали про те, що група невстановлених осіб, здійснює збут наркотичних речовин та сильнодіючих наркотичних засобів «Метадон», «Зопіклон», «Бупренорфін» та «Димедрол» на території міста Києва, в тому числі Солом`янського району.

У ході проведення слідчих (розшукових) та негласних слідчих(розшукових) дій встановлено, що невстановлені особи, організували злочину схему щодо реалізації незаконного збуту наркотичних засобів, з метою отримання прибутку, які залучили лікарів замісної підтримувальної терапії (далі - ЗПТ) до вчинення вказаних злочинів.

Зазначено, що невстановлені на даний час досудовим розслідуванням особи, до своєї протиправної діяльності щодо незаконного обігу наркотичних засобів, залучили керівників (засновники, директори, керівники), а також медичних працівників (медичні сестри, лікарі) наступних ЗПТ, а саме: ТОВ «МЦ МЕДСЕРВІС» (лікар ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засновник ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ТОВ «Ен-Мед24» (лікар ОСОБА_6 , керівник ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_1 ), а також інших фізичних осіб.

У даному кримінальному провадженні, 12.11.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 320 ч.ч. 2, 3 ст. 321 КК України.

Зазначено, що 11.11.2024 під час проведення обшуку за фактичним місцем проживання ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено мобільний телефон марки «IPHONE» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , який поміщено до спец. пакету №CRI 1039813.

Прокурор вказує, що у даному випадку є наявність обґрунтованих ризиків, які дають достатні підстави вважати, що в разі повернення речових доказів без накладення арешту, може призвести до втрати речових доказів, шляхом їх знищення та втрати речових доказів до завершення досудового слідства, що призведе до неможливості проведення слідчих дій та повного, об`єктивного, всебічного проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженні..

Також прокурор вказує, що метою забезпечення арешту майна є збереження речових доказів.

Прокурор у судове засіданні не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, просив розглянути клопотання без його участі, вимоги поданого клопотання підтримав.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку, виходячи з такого.

Згідно з чч.1-3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості щодо кримінального провадження за №0000993 від 11.04.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч.ч. 1,2 ст. 320, ч.ч. 2,3 ст. 321 КК України.

В рамках даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01.11.2024 (справа №760/27533/24, провадження №1-кс/760/12890/24) надано дозвіл заступнику начальника СВ ВП №1 Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 та слідчим слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, які входять до складу слідчої групи і прокурорам Солом`янської окружної прокуратури м. Києва, які входять до групи прокурорів у даному кримінальному проваджені №0000993 від 11.04.2024, на проведення обшуку житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та де фактично проживає ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , з метою відшукання та вилучення речей та документів, а саме: медичні картки осіб, які перебувають на програмі замісної підтримувальної терапії; облікова документації хворого; рецептурні бланки; рецепти та листки призначень форми № 1 (ф-1), № 129-11/о; облікова документація (журнали обліку наркотичних засобів, журнали обліку видачі наркотичних засобів, журнали обліку видачі рецептів, інші журнали щодо облікових даних, журнали прийняття пацієнтів на програму, журнали запису висновків комісії з доцільності призначення наркотичних засобів для замісної підтримувальної терапії закладу охорони (форма первинної облікової документації № 129-5/о)); актів прийому-передачі наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, актів інвентаризації препаратів, наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів; накази про призначення/звільнення осіб, які допущенні до роботи з препаратами наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, їх посадових обов`язків, порядок передачі ключів від сейфів, металевих шаф і приміщень, в яких зберігаються препарати наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та пристроїв пломбування; наркотичні засоби, сильнодіючі лікарські засоби, психотропні речовини; чорнові записи; комп`ютерна техніка; мобільні телефони; засоби зв`язку; електронні носії інформації (диски, карти пам`яті, флеш-карти), в яких міститься інформація щодо порушення встановлених правил обігу наркотичних засобів та незаконного збуту наркотичних засобів; установча документації суб`єктів господарювання; бухгалтерська документація; грошові кошти, отримані внаслідок незаконного збуту наркотичних засобів, в тому числі грошові кошти, які використовувались в рамках проведення оперативної закупки, а саме: купюри 500 грн. ВС4936420, ВС4936419, ЄБ2688677, АГ9360341, ВС4936425, ВС4936424, ВС4936315, ЄЕ5953475, ЄИ3378818, ВС4936427, ВС4936495, ВС4936413, ВС4936415, ВС4936411, купюри 100 грн. УВ5269072.

На підставі вищевказаної ухвали 11.11.2024 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «IPHONE» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , який поміщено до спец. пакету №CRI 1039813.

Постановою слідчого від 12.11.2024 вищезазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000993 від 11.04.2024.

Клопотання прокурора про арешт майна подано з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні. Отже, виходячи з вимог ч.3 ст.170 КПК України арешт з цією метою накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Дані матеріалів клопотання свідчать про те, що вилучене в ході проведення обшуку, майно, у відповідності до ст.98 КПК України, постановою слідчого обґрунтовано визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000993 від 11.04.2024, за за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч.ч. 1,2 ст. 320, ч.ч. 2,3 ст. 321 КК України. Переконливі докази таким висновкам органу досудового розслідування містяться в матеріалах кримінального провадження, що долучені до клопотання, а тому слідчий суддя з цими висновками погоджується.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

На підставі вищевикладених норм КПК України та встановлених фактичних обставин, враховуючи, що до клопотання додані документи та матеріали, якими ініціатор клопотання обґрунтовує доводи клопотання, і враховуючи те, що вилучені предмети, речі, документи, на які прокурор просить накласти арешт, відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та постановою слідчого від 12.11.2024 визнано речовим доказом, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на мобільний телефон з метою забезпечення збереження речових доказів.

Виходячи з матеріалів клопотання, слідчий суддя вважає доведеним існування обставин, які підтверджують, що незастосування заборони або обмеження користування, розпорядження майном призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя також вважає доведеним необхідність такого арешту на майно, а саме на: мобільний телефон марки «IPHONE» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , який поміщено до спец. пакету №CRI 1039813, зокрема, з урахуванням постанови слідчого про визнання речових доказів, наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя також вважає доведеним розумність та співрозмірність обмеження права власності, наслідків арешту майна завданням кримінального провадження. Втручання держави в право на мирне володіння своїм майном в даному випадку є виправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону, з метою задоволення суспільного інтересу, з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги.

З урахування вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора.

На підставі викладеного та керуючись ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стст. 98, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на майно вилучене 11.11.2024 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-мобільний телефон марки «IPHONE» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , який поміщено до спец. пакету №CRI 1039813.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1