Ленінський районний суд м. Полтави
Справа № 646/745/20
Провадження № 1-кп/553/131/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду об`єднане кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002307 від 17.10.2018, №0002295 від 14.09.2019, № 0000126 від 08.04.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, непрацюючого, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.185, ч.2 ст.309, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,

в с т а н о в и в:

04.02.2020 Харківською місцевою прокуратурою № 5 на розгляд Червонозаводського районного суду м. Харкова скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002295 від 14.09.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

26.04.2021 Слобідською окружною прокуратурою м. Харкова на розгляд Червонозаводського районного суду м. Харкова скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002307 від 17.10.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України.

24.06.2021 Слобідською окружною прокуратурою м. Харкова на розгляд Червонозаводського районного суду м. Харкова скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126 від 08.04.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України.

За ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.11.2021 кримінальні провадження № 0000126 від 08.04.2021 та № 0002295 від 14.09.2019 об`єднані в одне.

За ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.11.2021 об`єднані кримінальні провадження № 0000126 від 08.04.2021, № 0002295 від 14.09.2019 були об`єднані з кримінальним провадженням № 0002307 від 17.10.2018 та їм присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 646/745/20.

Згідно з ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан, який в подальшому продовжено.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова, Комінтернівського районного суду м.Харкова визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави.

На підставі вказаного розпорядження, до Ленінського районного суду м. Полтави з Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 6 ст. 34 КПК України суд, якому направлено кримінальне провадження з іншого суду, розпочинає судове провадження зі стадії підготовчого судового засідання незалежно від стадії, на якій в іншому суді виникли обставини, передбачені частиною першою цієї статті.

За ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 18.07.2024 оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4 та зупинено судове провадження до здійснення розшуку.

15.08.2024 на адресу суду надійшло повідомлення ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області про встановлення місцезнаходження обвинуваченого ОСОБА_4 .

За ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 16.08.2024 відновлено судове провадження, що здійснюється у вказаному об`єднаному кримінальному провадженні.

Згідно з ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 24.12.2024 об`єднане кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_4 призначено до судового розгляду.

Згідно із обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0002307 від 17.10.2018 ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, за наступних обставин.

16.10.2018 близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні «Продукти-122» ТОВ «АТБ-Маркет», який знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 164, взяв з полиць цукерки ТМ «Snickers» в кількості 15 одиниць, пляшку горілки ТМ «Хортиця срібна» об`ємом 0,2, акумуляторну викрутку ТМ «Houselux», спричинивши матеріальну шкоду в сумі 386,11 грн. Після цього ОСОБА_4 направився в бік виходу з магазина та пройшов повз каси не оплативши товар, проте довести кримінальне правопорушення до кінця не зміг, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони магазину, які припинили його незаконні дії.

Згідно із обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000126 від 08.04.2021 ОСОБА_4 звинувачується в тому числі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за наступних обставин.

07.03.2021 приблизно о 09 год. 00 хв. ОСОБА_4 діючи повторно, маючи умисел, спрямований на крадіжку чужого майна, переслідуючи при цьому корисливу мету, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, знаходячись за адресою: м. Харків, просп. Гагаріна, 178, а саме у кафе, де реалізуючи свій протиправний умисел, пересвідчившись що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав із задньої правої кишені джинсів ОСОБА_5 мобільний телефон ТМ «ZTE BLADE A-5», після чого реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник. В подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 1555,00 грн.

В судовому засіданні прокурор прохав закрити провадження у справі в частині пред`явленого звинувачення за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із набранням чинності 09.08.2024 Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ.

Обвинувачений після роз`яснення йому підстав та наслідків закриття провадження заявлене прокурором клопотання підтримав повністю та погодився на закриття провадження.

Будучи належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та представник потерпілої особи ОСОБА_7 до суду не прибули, звернувшись із клопотаннями про проведення розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши обвинувальні акти та додані до них матеріали, в межах заявленого клопотання, суд зазначає про наступне.

У кримінальному провадженні № 0002307 від 17.10.2018 дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

У кримінальному провадженні № 0000126 від 08.04.2021 дії ОСОБА_4 за епізодом викрадення майна ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Частина 1 ст. 2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Поряд із цим, відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

09.08.2024 набув чинності Закон України 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями частини 1 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статті 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Статтею 7 Закону України від 09.11.2023 № 3460-IX «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2024 на рівні 3028 грн. Отже, розмір соціальної пільги, встановленої законом на 01.01.2024, становить 1514,00 грн (3028,00 х 50%).

Так, з 09 серпня 2024 року сума викраденого майна, яка не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, є дрібною крадіжкою, та особа повинна нести відповідальність за відповідною частиною ст. 51 КУпАП.

Положеннями частиною 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Таким чином, внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2018 на рівні 1762 грн.

Згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2021 на рівні 2270 грн.

Як вбачається з обвинувальних актів, ОСОБА_4 інкримінується вчинення 16.10.2018 замаху на таємне викрадення майна на суму 386,11 грн та вчинення 07.03.2021 крадіжки майна на суму 1555,00 грн, що станом на день розгляду провадження судом не може бути підставою кримінальної відповідальності.

З огляду на передбачений статтею 58 Конституції України і статтею 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі та з урахуванням вищенаведеного, інкриміновані ОСОБА_4 кримінальні правопорушення не підпадають під кримінально карані діяння, передбачені Особливою частиною КК України,

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Таким чином, враховуючи положення статті 58 Конституції України та статті 5 КК України, суд приймає рішення про закриття кримінального провадження з підстав, встановлених п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України, оскільки у зв`язку із набранням чинності 09.08.2024 Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ, дії обвинуваченого ОСОБА_4 не підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.

На підставі наведеного, керуючись 284, 350, 369-372, 376, 395, 479-2 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Об`єднане кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002307 від 17.10.2018, №0002295 від 14.09.2019, № 0000126 від 08.04.2021 в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 (за епізодом від 16.10.2018 та епізодом від 07.03.2021) КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1