12.12.24 Справа № 469/283/22
1-в/469/30/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року селище Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурори - ОСОБА_3 ,

- ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в селищі Березанка подання провідного інспектора Миколаївського РС №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000057 від 01.06.2022 року, про звільнення від покарання

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт.Єрки Катеринопільського району Черкаської області, громадянки України, працюючої комендантом гуртожитку ДП «Агро Коблеве», раніше не судимої, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої Вироком Березанського районного суду Миколаївської області від 03.04.2024 року за ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень до п`яти років позбавлення волі, звільненої від відбування призначеного покарання з іспитовим строком тривалістю один рік,

В С Т А Н О В И В:

Провідний інспектор Миколаївського РС №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_5 звернулась до суду з поданням, у якому просила вирішити питання про звільнення засудженої ОСОБА_6 від покарання, призначеного Вироком Березанського районного суду Миколаївської області від 03.04.2024 року, посилаючись на набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18 липня 2024 року, яким змінено розмір вартості викраденого майна для визначення кримінальної караності крадіжки як ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 КК України.

У судове засідання засуджений та представник персоналу органу пробації ОСОБА_5 не зявились, про час та місце розгляду подання повідомлені, представник персоналу органу пробації ОСОБА_5 надала заяву про розгляд справи без її участі та підтримання клопотання.

На підставі абзацу другого частини п`ятої статті 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Згідно правової позиції прокурорів, підтвердженої у наданих до суду заявах, клопотання представника персоналу органу пробації ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Ознайомившись зі змістом подання і матеріалами кримінального провадження суд дійшов наступних висновків.

Вироком Березанського районного суду Миколаївської області від 03.04.2024 року ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень до п`яти років позбавлення волі, звільненої від відбування призначеного покарання з іспитовим строком тривалістю один рік.

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_6 31.05.2022 року викрала майно на суму 1934,00 грн.

Крім того, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України, а саме, здійснила викрадення офіційних документів.

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Разом з тим, суд враховує, що вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, та призначено її покарання окремо за ч.1 ст.357 КК України - у виді обмеження волі строком на три роки та за ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_6 визначене остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за ч.1 ст.357 КК України, більш суворим покаранням, призначеним за ч.4 ст.185 КК України, і призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

За змістом ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання:

1) про відстрочку виконання вироку;

2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;

3) про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким;

4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років;

5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років;

6) про звільнення від покарання за хворобою;

7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення;

7-1) про застосування до засуджених примусового годування;

8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком;

9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку;

10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України;

11) про застосування покарання за наявності кількох вироків;

12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді;

13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України;

13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань;

13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери);

13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням;

13-4) про звільнення від відбування покарання у зв`язку з прийняттям рішення про передачу особи для обміну як військовополоненого;

14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Крім того, можливість та підстави для звільнення від відбування покарання передбачені також Розділом XII Кримінального кодексу України, і перелік таких підстав є вичерпним.

Разом з тим, відповідних кримінально правових норм щодо звільнення особи від кримінального покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень при декриміналізації одного кримінального правопорушення, який входить до сукупності кримінальних правопорушень, чинним кримінальним та кримінальним процесуальним законодавством не передбачено.

Відповідно до положень ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_6 засуджено судом за сукупністю кримінальних правопорушень за ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України з визначенням остаточного покарання відповідно до положень ч.1 ст.70 КК України, суд вважає, що законні підстав для її звільнення від відбування остаточного покарання відсутні, оскільки у такому випадку суд фактично здійснить зміну вироку суду, що не передбачено законом, і не є його компетенцією.

На підставі викладеного, подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання провідного інспектора Миколаївського РС №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000057 від 01.06.2022 року, про звільнення від покарання ОСОБА_6 , засудженої Вироком Березанського районного суду Миколаївської області від 03.04.2024 року за ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень до п`яти років позбавлення волі, звільненої від відбування призначеного покарання з іспитовим строком тривалістю один рік, відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: