Справа № 755/6722/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2025 р. м. Київ Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000286 від 24.01.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новоселиця Долинського району Івано-Франківської області, українки, громадянки України, із середньо-спеціальною освітою, не заміжньої, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю учасників кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

23.01.2024 року, приблизно о 21:30, ОСОБА_4 та її цивільний чоловік ОСОБА_8 перебували у приміщенні хостелу за адресою: АДРЕСА_2, в кімнаті № 9, де вживали алкогольні напої. У цей час між ними на побутовому ґрунті відбувся словесний конфлікт.

У ході конфлікту у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій у вигляді можливості спричинення тяжких наслідків для здоров`я потерпілого і бажаючи настання таких наслідків, тримаючи ніж в правій руці, завдала не менше двох ударів в область тазової ділянки справа та задньої поверхні грудної клітини, тим самим спричинила ОСОБА_8 , тілесні ушкодження у вигляді:

- непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітини: рани на задній поверхні грудної клітини по лопатковій лінії (2,0?0,5 см), від якої відходить рановий канал, направлений справа-наліво, в горизонтальному напрямку, що сліпо закінчується в м`яких тканинах, що відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я;

- колото-різаного поранення правої пахвинної ділянки (0,2?0,5 см в проекції переднє-верхньої ості правої здухвинної кістки), від якої відходить рановий канал, направлений спереду-назад, зверху-вниз з ушкодженням правої стегнової артерії, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

Так, допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе за ч. 1 121 КК України не визнала у повному обсязі. Показала, що у день події 24.01.2024 року вона разом зі співмешканцем ОСОБА_9 (потерпілий ОСОБА_8 ), з яким разом проживають 6,5 років, відвідували церкву, після чого пішли в магазин і купили продукти харчування на вечерю. Близько 17:00 вони прийшли в хостел, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де вони проживали з початку січня 2024 року. По дорозі з магазину до хостелу ОСОБА_10 когось зустрів та випив алкоголь. Прийшовши в хостел, ОСОБА_10 пішов у кімнату, яка знаходиться на 1 поверсі будівлі, а вона пішла на 2 поверх до адміністратора оплатити проживання. Прийшовши у кімнату хостелу, вона накрила стіл на вечерю (нарізала продукти, відкрила консерву за допомогою ножа із зеленою ручкою). Вказаний ніж вони постійно перевозили із собою, однак в чиїй сумці не пам`ятає. Під час вечері вони разом вживали алкогольні напої, а саме випили близько 200 гр горілки. Після цього ОСОБА_10 ліг на дивані та заснув, а вона у цей час пішла в магазин і купила маску для волосся. Повернувшись у кімнату, вона нанесла маску на волосся та сіла на диван. У цей час проснувся ОСОБА_10 та, тримаючи руку на грудях, поскаржився на те, що йому у грудях щось пече, потім він пішов у ванну кімнату. Виходячи з ванної кімнати, ОСОБА_10 послизнувся та впав спиною на східці. Після цього, у неї потемніло в очах і вона втратила свідомість. Нічого не пам`ятає. Прийшла до тями на вулиці, де працівник поліції повідомив, що вона нанесла ножове поранення людині та одягнув на неї кайданки. Її привели в кімнату хостелу, там все було розкидано, слідів крові вона не бачила. Вона взяла свою сумку, яка знаходилась біля дивану, після чого її повезли до райвідділу поліції. Під час обшуку її сумки, вона була дуже здивована тим, що ніж із зеленою ручкою, яким вона нарізала продукти, був у неї в сумці, оскільки вона його туди не клала. Зазначила, що нічого не знає щодо ножового поранення ОСОБА_9 . У день події ніхто зі сторонніх осіб не заходив до їхньої кімнати. Конфлікту з мешканцями хостелу та працівниками адміністрації у неї не було. Крім того, зазначила, що вона разом з ОСОБА_9 інколи вживали алкогольні напої, але тільки у вихідні дні. За період спільного проживання між ними виникали конфлікти через ревнощі ОСОБА_9 , під час яких вони могли побитися. Повідомила, що раніше ніколи не було такого, щоб вона не пам`ятала події, у лікаря-психіатра на обліку ніколи не перебувала. Заперечувала обставини події, які повідомив потерпілий ОСОБА_8 на слідчому експерименті за його участі щодо отримання ним тілесних ушкоджень. Щодо відеозапису у день події в коридорі хостелу (конфлікт з адміністратором та розмова з гостем хостелу) обвинувачена повідомила, що не впізнає себе, вона не могла так діяти. Вказувала, що нічого не пам`ятає щодо обставин події нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 . Крім того, під час судових дебатів обвинувачена зазначила, що ОСОБА_8 є афганцем, служив у спецназі, є імпульсивним та сильним чоловіком, міг сам собі нанести тілесні ушкодження, оскільки у минулому він сам собі наносив тілесні ушкодження (виделкою), потім сам зашивав рани, тобто сам собі надавав медичну допомогу. Також у минулому потерпілий під час відпочинку на природі сокирою порубав палатку та речі. У стані алкогольного сп`яніння потерпілий вів себе агресивно. Щодо ножа, який знайшли у неї в сумочці, повідомила, що вона не пам`ятає та не знає, як він там опинився.

Незважаючи на процесуальну позицію обвинуваченої щодо не визнання своєї винуватості, її вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні в їх сукупності доказами.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду показала, що вона працює адміністратором в готелі (хостел) за адресою: АДРЕСА_2. Взимку 2024 року вона заселила у кімнату № 9 на 1 поверсі цього готелю ОСОБА_4 та ОСОБА_8 . У готелі вони проживали близько трьох тижнів, оплату проводили за кімнату вчасно, кожний день, вели себе не конфліктно, зранку разом кудись йшли, а в день повертались в готель. 21.01.2024 року близько 17:00 ОСОБА_4 принесла їй грошові кошти за оренду житла. Пізніше вона почула гучну сварку з кімнати № 9, ОСОБА_8 кричав ОСОБА_4 , щоб остання віддала ключі від кімнати. Після цього, вона побачила як ОСОБА_8 вибіг з кімнати, тримаючись рукою за пах, звідки у нього текла кров на підлогу, потім він мовчки вибіг на вулицю. ОСОБА_8 був одягнутий в чорну куртку та чорні штани. Знає, що уже на вулиці біля готелю ОСОБА_8 впав, хтось з перехожих викликав працівників поліції та службу швидкої допомоги до нього. У загальному коридорі готелю підлога була в крові. Потім вона зайшла у кімнату №9 та побачила там безлад, речі були розкидані по кімнаті, валялися пусті пляшки від алкогольних напоїв, а також вона побачила ОСОБА_4 , яка сиділа на ліжку, перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, на порозі кімнати все було у крові, вікно у кімнаті було зачинене. На її запитання «Що трапилось?» ОСОБА_4 відреагувала агресивно, встала з ліжка і побігла за нею в коридор, неодноразово намагаючись вдарити її. У цей момент інший гість готелю - ОСОБА_12 заступився за неї та допоміг відштовхнути ОСОБА_4 . Після цього, ОСОБА_12 почав спілкуватися з ОСОБА_4 , заспокоював. У цей час вона подзвонила власнику готелю - ОСОБА_13 , повідомила останньому про подію. Потім почала витирати шваброю кров у коридорі, оскільки у готелі були інші гості. Їй зателефонував ОСОБА_13 та повідомив, що через камери відеоспостереження він побачив, як ОСОБА_4 втекла з готелю через вікно кімнати та попросив її піти подивитися, чи гостя не вкрала майно готелю. Зайшовши в кімнату, вона побачила, що у кімнаті нікого не було, а вікно було відкрито навстіж. Коли працівники поліції привели з вулиці ОСОБА_4 назад в готель, то остання поводила себе неадекватно, кричала. Після події вона як адміністратор прибирала у кімнаті, викинула багато непотрібу, в тому числі багато пляшок з під алкогольних напоїв. Крім того, був зламаний керамічний обігрівач, який лежав на полу. Зазначила, що у день події ніхто не приходив в гості до ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , вони були самі. Переглянувши в судовому засіданні відеозапис з місця події (том 1 а.п. 126), свідок впізнала ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , а також підтвердила обставини, які там зафіксовані.

Прокурор відмовився від допиту свідка обвинувачення ОСОБА_12 безпосередньо судом в судовому засіданні. Сторона захисту також не просила допитати перед судом вищевказаного свідка обвинувачення, не наполягала на його допиті. З огляду на вимоги ст. 22 КПК України, забезпечивши право прокурора на свободу в поданні ним суду своїх доказів, суд прийняв відмову прокурора від допиту свідка обвинувачення ОСОБА_12 безпосередньо судом.

Суд оцінює показання свідка ОСОБА_11 , як належними та достовірними, у розумінні ст. ст. 94-96 КПК України, тому не має підстав ставити їх під сумнів або ж не брати як доказ, оскільки вони узгоджуються з іншими дослідженими доказами в їх сукупності.

Окрім показань свідка ОСОБА_11 , вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 121 КК України, також підтверджується відомостями, які містяться в досліджених судом письмових доказах та процесуальних документах, а саме:

- протоколі огляду місця події від 23.01.2024 року з додатками, відповідно до якого об`єктом огляду являлось приміщення хостелу «Мега Сіті», що розташоване за адресою: АДРЕСА_2. Під час огляду було виявлено та вилучено: кофти сірого кольору з темно-бурими плямами; змив РБК з підлоги кімнати № 9. Заява про надання дозволу на проведення огляду приміщення (том І а.п. 75-83);

- довідці КНП «КМКЛ ШМД» від 23.01.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_14 перебував у КНП «КМКЛ ШМД» 23.01.2024 року з діагнозом колото-різана рана тазового відділу з пошкодженням стегнової артерії, колото-різана рана грудної клітки (том І а.п. 84);

- протоколі огляду місця події від 23.01.2024 року з додатками, відповідно до якого об`єктом огляду являлась відкрита ділянка місцевості, що розташована за адресою: АДРЕСА_2. Під час огляду було виявлено та вилучено змиви РБК (том І а.п. 85-89);

- картці виїзду швидкої медичної допомоги № 6060 від 23.01.2024 року, відповідно до якої 23.01.2024 року був здійснений виїзд за адресою: АДРЕСА_2, з приводом «ножове поранення» до ОСОБА_14 та поставлено попередній діагноз колото-різана рана правого стегна. Підозра на вживання алкоголю (том І а.п. 90-91);

- аудіозаписі виклику екстреної медичної допомоги від 23.01.2024 року за № 236060, що був заслуханий у судовому засіданні (том І а.п. 92);

- протоколі огляду місця події від 24.01.2024 року з додатками, відповідно до якого об`єктом огляду являлось приміщення КНП «КМКЛ ШМД» за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 2. Під час огляду було виявлено та вилучено: пару шкарпеток чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору; пару перчаток (рукавичок) чорного кольору; светр чоловічий в полоску сірого й чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору; сорочку в клітинку синього кольору зі слідами речовини бурого кольору; куртки чоловічі чорного кольору зі слідами бурого кольору; черевики коричного кольору (том І а.п. 93-97);

- протоколі огляду предметів від 29.03.2024 року, відповідно до якого об`єктом огляду був паперовий мішок з нанесеними записами «Орган (підрозділ) поліції: Дніпровське УП ГУНП у м. Києві. м. Київ, вул. Братиславська, 3 (вилучення речей потерпілого). Вилучено: взуття коричневого кольору, рукавички, шкарпетки, штани 2 шт., шапка чорного кольору, светр в смужку тканевий, рубашка в клітинку синю, 2 куртки чорного кольору (том І а.п. 98-109); - протоколі перегляду відеозапису від 24.01.2024 року з додатками, який повністю узгоджується з переглянутим в судовому засіданні відеозаписом, відповідно до якого був проведений огляд оптичного диску із відеозаписом за фактом нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 . Був здійснений перегляд відео файлу з наступною назвою: файл № 1 - «відео №1». Час (згідно індикатора) 01-23-2024 17:44:56. При перегляді вищевказаного відеозапису встановлено, що в центрі кадру зображено коридорне приміщення зі сходами на другий поверх, дерев`яними дверима. В лівому верхньому кутку зображені вхідні двері, котрі відчиняють та до приміщення заходять дві особи, чоловічої статі ( особа №1) та жіночої статі (особа №2). Особа №1 та №2 від вхідних дверей прямують по коридору вздовж сходів на другий поверх та зникають з поля зору камери відеонагляду. У подальшому на протязі кількох хвилин в поле зору камери відеонагляду нічого не потрапляло. О 17:47:44 згідно індикатору в кадрі з`являється особа № 2 котра прямує по сходам на другий поверх, та на цьому відеозапис закінчується. Був здійснений перегляд наступного відео файлу з наступною назвою: файл № 2 - «відео №2». Час (згідно індикатора) 01-23-2024 17:47:28. Даний відеозапис є продовженням попереднього відеозаписом на якому особа №2 піднімалась по сходах на другий поверх. Після цього в кадрі декілька хвилин нічого не відбувається. Через декілька хвилин особа №2 спускається по сходам з другого поверху та рухається по коридору в здовж сходів та зникає з поля зору камери відеонагляду. Через декілька секунд відеозапис закінчується. Був здійснений перегляд наступного відео файлу з наступною назвою: файл № 3 - «відео №3». Час (згідно індикатора) 01-23-2024 19:30:05. При перегляді вищевказаного відеозапису встановлено, що в центрі кадру зображено коридорне приміщення з сходами на другий поверх, дерев`яними дверима. В лівому верхньому кутку зображені вхідні двері, котрі відчиняють та до приміщення заходить особа жіночої статі (особа №2) яка проходить вздовж сходів та виходить з поля зору камери відео спостереження. Далі в кадрі нічого не відбувається та відеозапис закінчується. Був здійснений перегляд наступного відео файлу з наступною назвою: файл № 4 - «відео №4». Час (згідно індикатора) 01-23-2024 22:13:22. При перегляді вищевказаного відеозапису встановлено, що в центрі кадру зображено коридорне приміщення з сходами на другий поверх, дерев`яними дверима. В лівому верхньому кутку зображені вхідні двері. По сходам з другого поверху спускається особа жіночої статі (особа №3) та рухається вздовж сходів та зникає з поля зору камер відео спостереження. Через декілька хвилин особа №3 рухається в бік вхідних дверей, а за нею відразу рухається особа №1 котра після кожного кроку залишає сліди речовини бурого кольору котра схожа на кров, особа №3 відчиняє вхідні двері та особа №1 виходить крізь них на вулицю. Після чого, особа № 3 за допомогою швабри починає прибирати сліди, котрі залишив особа № 1. На цьому відеозапис закінчується. Був здійснений перегляд наступного відео файлу з наступною назвою: файл № 5 - «відео №5». Час (згідно індикатора) 01-23-2024 22:13:41. Даний відеозапис є продовженням відео №4. На відеозаписі повторюється вихід особи №1 з приміщення та прибирання особою №3 слідів котрі залишив після себе особа №1. Також на даному відеозаписі з`являється особа жіночої статі (особа №4) та здійснює короткий діалог з особою №3 котра продовжує прибирання. Згодом особа №4 виходить з дерев`яних дверей та йде вздовж сходів та зникає з поля зору камери. Після цього особа №3 та 4 зникають з кадру та відео на цьому закінчується. Був здійснений перегляд наступного відео файлу з наступною назвою: файл № 6 - «відео №6». Час (згідно індикатора) 01-23-2024 22:22:53. Даний відеозапис є продовженням відео №5. Так в центрі кадру знаходиться особа №3 котра прямує в бік вхідних дверей, згодом за нею прямує особа №2. Особа №3 відкривши двері намагається вигнати особу №2 але між ними розпочалась бійка у якій особа №2 почала наносити особі №3 хаотичні удари руками в область голови та тулуба. В ході бійки особа №3 відчинила двері до кімнати особи №4, але остання не вийшла. По сходам з другого поверху спустилася особа чоловічої статі (особа №5) який почав відразу зупиняти бійку між особою №2 та 3. Після цього особи №2, 3 та 5 зникають з кадру. В цей час з дверей з`явилася особа №4 та просто спостерігала за подіями які відбувалися за межами поля зору камери. Після чого особа №3 піднялась на другий поверх по сходам, а особи №2 та 5 підійшли до особи № 4 та між ними почався діалог. На цьому відеозапис закінчується. Був здійснений перегляд наступного відео файлу з наступною назвою: файл № 7 - «відео №7». Час (згідно індикатора) 05-17-2023 22:27:46. Даний відео запис є продовженням файлу №6. На відео записі зображено діалог особи №2 та особи №5, також була присутня особа №4. Після діалогу всі учасники розійшлись в різних напрямках. У ході проведення досудового розслідування встановлено: особа №1 - потерпілий ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особа №2 - підозрювана ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особа №3 - свідок ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , особа №4 - невстановлена досудовим розслідуванням особа, особа №5 - свідок ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (том І а.п. 110-126);

- протоколі тимчасового доступу до речей і документів від 13.02.2024 року, відповідно до якого 13.02.2024 року на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 05.02.2024 року був проведений тимчасовий доступ до медичної картки стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_14 (том І а.п. 127); - висновку експерта № 091-43-2024, відповідно до якого: 1. Кров ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить до групи АВ ізосерологічної системи АВО. 2. Згідно завіреної підписом слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_15 ксерокопії першої сторінки медичної карти стаціонарного хворого № 1613/63 від 23.01.2024 року, виданої КНП «КМКЛ ШМД», кров потерпілого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належить до групи 0 (І) ізосерологічної системи АВО, тобто містить антиген Н. 3. При судово-цитологічному дослідженні клинка (об.1) кухонного ножа виявлена кров особи чоловічої генетичної статі. Клітини з ядрами в об.1 не знайдені. При серологічному дослідженні крові об.1 виявлений антиген Н та ізогемаглютиніни анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО, що не виключає можливості походження крові від потерпілого ОСОБА_14 . 4. При судово-цитологічному дослідженні рукоятки (об.2) кухонного ножа виявлений піт. Кров і клітини з ядрами в об.2 не знайдені. При серологічному дослідженні поту об.2 виявлені антигени А і В ізосерологічної системи АВО, що не виключає можливості походження поту від підозрюваної ОСОБА_4 (том І а.п. 128-133); - висновку експерта № 081-58-2024, відповідно до якого: 1. Згідно даних завіреної копії першої сторінки медичної карти стаціонарного хворого №1613/63 КНП «КМКЛ ШМД» кров ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відноситься до групи О/І/, що по судово-медичній класифікації відповідає групі О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, тобто його організму властивий антиген Н. 2. Кров ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до групи АВ /IV/ з супутнім антигеном Н. 3. На наданих на дослідження сіро-коричневій кофті (об.№№1-6) та білій кофті (об.№№7-11) (по постанові слідчого обидві кофти сірого кольору) виявлена кров людини. При визначенні групової належності крові в об.№№1-11 виявлений антиген Н, що не виключає можливості походження цієї крові від потерпілого ОСОБА_14 . Даних про можливість походження цієї крові від ОСОБА_4 дослідженням не отримано (том І а.п. 134-138);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.03.2024 року, за адресою АДРЕСА_3 , а саме приміщення хостелу, за участю потерпілого ОСОБА_8 з додатками, який повністю узгоджується з відеозаписом, переглянутим у судовому засіданні, відповідно до якого ОСОБА_8 розповів та показав, що 23.01.2024 року він з ОСОБА_4 , йшовши до хостелу, зайшли до магазину «Велика кишеня», де придбали продукти харчування та алкогольний напій, а саме пляшку віскі. Після чого, вийшовши з магазину, ОСОБА_4 попрямувала до хостелу, а він спустився біля даного магазину в підвал, де випив коньяк. Вийшовши з підвалу, він попрямував в хостел. Прийшовши до хостелу, в якому він та ОСОБА_4 винаймали кімнату № 9, вони почали вживати алкогольні напої. Після того, як алкогольні напої скінчились, він попросив у ОСОБА_4 грошові кошти для того, щоб купити ще алкогольні напої, на що ОСОБА_4 почала сваритися та говорити «Хватить тобі пити». Після чого, він кинув ніж на ліжко, біля якого він перебував та сам впав на ніж та ліжко, піднявся та впав на обігрівач, який стояв посеред кімнати. Вставши, він взяв до рук ніж та пригрозив ОСОБА_4 , якщо вона не дасть йому грошові кошти, то він буде говорити по-іншому. У подальшому ОСОБА_4 дала йому грошові кошти, а він поклав ніж на стіл, який розташований у даній кімнаті Після чого, він направився до виходу з кімнати, а ОСОБА_4 , взявши до рук ніж із зеленою рукояткою, почала готувати їсти. У цей час він повернувся до ОСОБА_4 , яка тримала ніж в правій руці та почав останню обіймати. Під час обіймів він тримав своєю лівою рукою праву руку ОСОБА_4 . У цей момент у нього з лівого плеча зісковзнула сумка і він смикнув руку ОСОБА_4 , у зв`язку з чим рука останньої завдала йому одне ножове поранення в область паху (ноги). Після чого, ОСОБА_8 разом із статистом відобразив дану подію. Крім того, ОСОБА_8 повідомив, що він має на спині тілесні ушкодження (том І а.п. 142-146); - тесті № 5281 від 23.01.2024 року на стан алкогольного сп`яніння щодо ОСОБА_4 , результат огляду 1,42 проміле, який проводився за допомогою «DRAGER ALCOTEST» № 6820 (том І а.п. 150); - протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.01.2024 року, відповідно до якого 24.01.2024 о 03:30 (час фактичного затримання - 00:30 24.01.2024 року) була затримана ОСОБА_4 (том І а.п. 151-153); - протоколі особистого обшуку затриманої особи від 24.01.2024 року з додатками, який повністю узгоджується з відеозаписом переглянутим у судовому засіданні, відповідно до якого 24.01.2024 року був здійснений обшук затриманої особи - ОСОБА_4 , під час якого було виявлено та вилучено: сумку чорного кольору з особистими речами, документами та банківськими картка; гаманець; паспорт громадянина України; ніж з пластиковою рукояткою зеленого кольору зі слідами темно-бурого кольору; планшетний пристрій марки «Bravuz» чорного кольору; мобільний телефон «HTC» чорного кольору; мобільний телефон марки «Samsung» червоного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-карткою НОМЕР_2 (ЧИ ВСЕ ПИСАТИ?)(том І а.п. 155-169);

- висновку експерта № 042-419-2024, відповідно до якого: 1-3. Дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідчать про те, що під час звернення за медичною допомогою 23.01.2024 року о 21:34, у нього виявлені тілесні ушкодження: а) непроникаюче колото-різане поранення грудної клітини: рана на задній поверхні грудної клітини по лопатковій лінії (2,0x0,5см), від якої відходить рановий канал, направлений справа-наліво, в горизонтальному напрямку, що сліпо закінчується в м`яких тканинах; б) колото-різане поранення правої пахвинної ділянки (2,0x0,5см в проекції переднє-верхньої ості правої здухвинної кістки), від якої відходить рановий канал, направлений спереду-назад, зверху-вниз з ушкодженням правої стегнової артерії (a.femoralis dextra). Критерієм судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесного ушкодження, вказаного у п. а) даних Підсумків, є критерій небезпеки для життя, тому, відповідно п. п. 2.1.2. та 2.1.3/о), п) «Правил», виявлене тілесне ушкодження (вказане у п. б) даних Підсумків), відноситься до ТЯЖКОГО тілесного ушкодження. Відповідно п. п. 4.6. та 2.3.3. «Правил», вказане тілесне ушкодження (вказане у п. а) даних Підсумків), за ступенем тяжкості, відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Характер та морфологія виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворились внаслідок двох травматичних дій гострого(их) предмету, (якому притаманні колюче-ріжучі властивості, по типу клинка ножа). Часові дані, наведені в медичній документації, свідчать про те, що тілесне ушкодження, було спричинено до 21:34 23.01.2024 року (том І а.п. 194-198);

- висновку судово-психіатричного експерта № 317 від 26.03.2024 року, відповідно до якого: Відповіді на поставлені питання (зазначені у пункті 17), що належать до компетенції судово-психіатричного експерта: 1. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в теперішній час не виявляє ознак психічного розладу. За своїм психічним станом вона може усвідомлювати свої дії та керувати ними. 2. У період діяння, в скоєнні якого ОСОБА_4 підозрюється (23.01.2024року), вона не виявляла ознак хронічного психічного захворювання, тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності або іншого психічного розладу, що позбавляв би її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом у вищезазначений період ОСОБА_4 могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. 3. За психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 не рекомендоване. Відповіді на поставлені питання (зазначені у пункті 17), що належать до компетенції експерта-психолога судового: 4. У ОСОБА_4 визначаються достатній в цілому рівень функціонування інтелектуальної сфери; невисока активність, вибіркова товариськість, певна демонстративність поведінки, емоційна ситуаційна лабільність, достатній самоконтроль, певна вольова нестійкість із униканням зусиль, здатність дотримуватися своїх інтересів та проводити потрібну позицію; низький рівень домагань, обмеженість інтересів, схильність до вживання алкоголю (том І а.п. 199-202);

- постанові про уточнення анкетних даних від 18.03.2024 року, відповідно до якої вважати вірними анкетні дані потерпілого: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 (том І а.п. 203);

- висновку експерта № 042-573-2024, відповідно до якого, враховуючи характери та морфологію виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дані викладені у протоколі проведення слідчого експерименту від 27.03.2024 року за участі потерпілого ОСОБА_8 , можна підсумувати, що виключається можливість спричинення зазначених тілесних ушкоджень при умовах та у спосіб, на які вказує потерпілий. З`ясування обставин спричинення тілесних ушкоджень є виключно компетенцією судово-слідчих органів (том І а.п. 205-210);

- рапорті оперуповноваженого УЗКП Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_16 , відповідно до якого в ході проведення першочергових заходів працівниками Дніпровського УП ГУНП у м. Києві було виявлено про недостовірність наданих потерпілим даних, які він надав під час госпіталізації в КНП КМК ЛШМД за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3. Вірні фактичні дані потерпілого є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (том І а.п. 211);

- постановах про визначення речових доказів від 24.01.2024 року, 07.02.2024 року, 30.03.2024 року, 05.04.2024 року (том І а.п. 147-149, 170-174, 177-179, 180-181, 190-193).

За клопотанням сторони захисту в судовому засіданні 10.10.2024 року в порядку ст. 356 КПК України було допитано експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_17 , яка, будучи попереджена про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку експерта, суду пояснила, що вона проводила відносно ОСОБА_4 судово-психіатричну експертизу № 317 від 26.03.2024 року на підставі медичних документів відносно ОСОБА_4 . Під час проведення даної експертизи, будь-яких розладів у ОСОБА_4 , які б давали сумніви щодо її психічного здоров`я, не було, викривлення мислення не було, поведінка була цілеспрямована. Крім того, ОСОБА_4 не висловлювала будь-яких висловів щодо ексклюзивності своєї тілобудови та не надавала їй будь-яких своїх рукописів та малюнків. Експерту було надано на огляд малюнки та записи ОСОБА_4 , які остання надала суду. Оглянувши матеріали, експерт поставила питання обвинуваченій ОСОБА_4 , після отримання відповідей на які, експерт висловила думку щодо необхідності проведення стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи обвинуваченої ОСОБА_4 .

Враховуючи надані у судовому засіданні 10.10.2024 року пояснення та думку експерта, за клопотанням сторони захисту, судом було призначено стаціонарну комплексну судову психолого-психіатричну експертизу, проведення якої було доручено експертам Львівської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», попередивши їх про кримінальну відповідальність, передбачену ст. ст. 384-385 КК України, направивши матеріали судового провадження №755/6722/24. Згідно висновку експерта № 97 на даний час ОСОБА_4 психічною хворобою не страждає, виявляє шизотиповий розлад. За своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період інкримінованих дій, ОСОБА_4 також хронічним психічним розладом чи недоумством не страждала та не виявляла ознак тимчасового чи будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності. За своїм психічним станом могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 застосування примусових заходів медичного характеру не рекомендовано. Індивідуальні психологічні особливості ОСОБА_4 (недостатність та поверхневість критики, послаблений емоційно-вольовий контроль, легковажність, схильність до імпульсивних дій) могли вплинути на її поведінку на момент інкримінованих дій, але не суттєво (том ІІ а.п. 207-211).

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Не дивлячись на невизнання вини обвинуваченою ОСОБА_4 , її винуватість повністю доведена зібраними та дослідженими у справі доказами.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності, взаємозв`язку, вважає, що у провадженні існує сукупність допустимих та належних доказів, на підставі яких можна зробити переконливий висновок щодо доведеності вини обвинуваченої ОСОБА_4 в інкримінованому їй діянні.

Під час дослідження матеріалів кримінального провадження підстав для визнання доказів недопустимими судом не установлено, так як не було встановлено факту істотних фундаментальних порушень прав і свобод учасників провадження.

При формуванні такого підходу суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 8 жовтня 2019 року у справі № 639/8329/14-к , відповідно до якої вирішуючи питання про застосування правил ст. 87 КПК до наданих сторонами доказів, Суд вказав, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані в цій статті. … суд, вирішуючи питання щодо допустимості доказу з точки зору ст. 87 КПК, має обґрунтувати, чому він вважає порушення фундаментального права або свободи настільки істотним, щоб зумовити визнання доказу недопустимим, але ці обставини у даній справі судом не установлені.

Порушень вимог КПК України під час проведення слідчих дій у цьому кримінальному провадженні, які б були фундаментальними, судом не установлено.

Доводи сторони захисту щодо недопустимості доказів у цьому кримінальному провадженні є необґрунтованими. Зібрані у справі докази, що були досліджені під час судового розгляду, суд вважає послідовими, логічними, такими, що узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам справи, суд і покладає їх в основу обвинувального вироку.

Враховуючи обставини справи, спосіб, характер та локалізацію тілесних ушкоджень, знаряддя злочину - ніж, який виявили у сумці ОСОБА_4 ; завдане ножове поранення потерпілому - колото-різане поранення правої пахвинної ділянки (2,0x0,5см в проекції переднє-верхньої ості правої здухвинної кістки), від якої відходить рановий канал, направлений спереду-назад, зверху-вниз з ушкодженням правої стегнової артерії, що має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, та непроникаюче колото-різане поранення грудної клітини, яке відноситься до легкого; поведінка та дії ОСОБА_4 після умисного протиправного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, зокрема те, що вона не вжила заходів щодо надання першої медичної допомоги потерпілому, який самостійно покинув орендовану кімнату в хостелі, не викликала медичних працівників швидкої допомоги та працівників правоохоронних органів, натомість - обвинувачена вчинила сварку з адміністратором хостелу, потім зникла з місця події і вже на вулиці була затримана працівниками правоохоронних органів - все це свідчить про те, що ОСОБА_4 усвідомлювала суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачала їх суспільно небезпечні наслідки, бажала їх настання, а також те, що вона бажала уникнути відповідальності за вчинене.

Доводи обвинуваченої про те, що вона не знає та не пам`ятає як ніж опинився в її сумці, суд вважає необгрунтованими.

При цьому суд враховує, що у день події обвинувачена ОСОБА_4 перебувала у стані алкогольного сп`яніння - 1,42 проміле, що підтверджується тестом № 5281 від 23.01.2024 року (том І а.п. 150) та показаннями самої обвинуваченої, що могло вплинути на те, що вона не пам`ятає всіх обставин події.

Крім того, суд ставиться критично до відомостей потерпілого ОСОБА_8 , які він повідомив під час проведення слідчого експерименту від 27.03.2024 року, про спосіб отримання ним тілесних ушкоджень, оскільки відповідно до висновку експерта № 042-573-2024, враховуючи характери та морфологію виявлених тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_8 , а також дані, які викладені у протоколі проведення слідчого експерименту від 27.03.2024 року за участі потерпілого ОСОБА_8 , експерт підсумував, що виключається можливість спричинення зазначених тілесних ушкоджень при умовах та у спосіб, на які вказує потерпілий (том І а.п. 205-210).

Водночас суд бере до уваги надані потерпілим ОСОБА_8 відомості під час проведення з ним слідчого експерименту у частині того, що на місці події, у орендованій кімнаті в хостелі, він та ОСОБА_4 перебували вдвох, після вживання алкогольних напоїв співмешканка ОСОБА_4 вчинила сварку, а також те, що саме ОСОБА_4 у руці тримала ніж, яким потім завдала йому одне ножове поранення в область паху (ноги).

Обставин, які б вказували на отримання потерпілим колото-різаного поранення правої пахвинної ділянки тіла в інший, ніж це встановлено під час розгляду, спосіб, судом не встановлено.

Крім того, суд критично ставиться до доводів захисника про те, що на потерпілого ОСОБА_8 був вчинений тиск з боку працівників поліції під час проведення з ним слідчого експерименту, оскільки вказані доводи нічим не підтверджено. Як вбачається з переглянутого судом відеозапису, під час слідчої дії потерпілий вів себе спокійно, показання надавав самостійно, добровільно та без зупинок, був спокійний та послідовний в своїх показах, був чітким та без вагань надавав відповіді на запитання учасників експерименту.

Обставин, які б вказували на перебування обвинуваченої в стані сильного душевного хвилювання під час вчинення інкримінованого злочину, судом теж не встановлено, що підтверджується висновком проведеної у кримінальному провадженні судово-психіатричної експертизи № 317 від 26.03.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_4 у період діяння (23.01.2024 року) не виявляла ознак хронічного психічного захворювання, тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності або іншого психічного розладу, що позбавляв би її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, за своїм психічним станом у вищезазначений період вчинення діяння ОСОБА_4 могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. Вказаний висновок № 317 підтвердила і експерт ОСОБА_17 у судовому засіданні. Крім того, відповідно до стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи висновку експерта № 97 на даний час ОСОБА_4 психічною хворобою не страждає, виявляє шизотиповий розлад; за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними; у період інкримінованих дій, ОСОБА_4 також хронічним психічним розладом чи недоумством не страждала та не виявляла ознак тимчасового чи будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності; за своїм психічним станом могла усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Досліджені у судовому засіданні докази спростовують доводи сторони захисту щодо можливого перебування на місці події інших осіб, які не встановлені слідством. Також обвинувачена та свідок під час допиту в судовому засіданні, а також потерпілий ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту, не повідомляли про перебування в помешканні сторонніх осіб.

Крім того, суд звертає увагу на те, що під час особистого обшуку від 24.01.2024 року у особистій сумці ОСОБА_4 було виявлено та вилучено ніж з пластиковою рукояткою зеленого кольору зі слідами темно-бурого кольору, яким було заподіяно тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 . Під час допиту обвинувачена підтвердила в судовому засіданні, що вказаний ніж був у їхньому постійному спільному користуванні.

Слід зазначити, що суд не бере до уваги адресовані та передані суду рукописні записи з малюнками обвинуваченої ОСОБА_4 , оскільки вони не містять відомостей щодо обставин кримінального провадження.

Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, з точки зору їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

З огляду на наведене, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121 КК України як вчинення умисних дій, які виразились в умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Так, суд відповідно до ст. 65 КК України при призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 виду та міри покарання бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; конкретні обставини кримінального провадження, характер та ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку обвинуваченої ОСОБА_4 під час та після вчинення протиправних дій - вчинила кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та покинула місце події; її ставлення до скоєного - вину не визнала; дані про її особу, а саме: не одружена, не працює, без постійного місця проживання; під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; раніше не судима.

Крім того, при призначенні обвинуваченій покарання суд враховує думку сторони обвинувачення, зокрема прокурор просив призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років; думку сторони захисту, зокрема захисник просив виправдати обвинувачену та закрити кримінальне провадження щодо неї за недоведеністю вини.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, судом не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченій ОСОБА_4 повинно бути обрано необхідне та достатнє для її виправлення і попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень, а саме у виді позбавлення волі, оскільки її перевиховання та виправлення можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства. Таке покарання суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Підстав для застосування ст. ст. 69, 69-1, 75 КК України суд не вбачає.

У підсумку дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Приймаючи таке рішення без участі потерпілого ОСОБА_8 , суд виходить з засад ч. 5 ст. 28 КПК України, не допускаючи зайвого формалізму, оскільки кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк стало предметом судового розгляду.

Водночас слід зазначити, що потерпілий ОСОБА_8 , якого суд неодноразово викликав у судові засідання за останньою відомою адресою місця його мешкання та намагався встановити його місце перебування, не має постійного місця проживання та засобів зв`язку, достовірно знав про розгляд кримінального провадження щодо співмешканки ОСОБА_4 , оскільки передавав речі та продукти харчування в державну установу «Київський слідчий ізолятор» для обвинуваченої, телефонував та зустрічався з її захисником, про що неодноразово повідомляла обвинувачена та її захисник у судових засіданнях, телефонував у суд, йому було повідомлено про дату та час судових засідань. Однак потерпілий ОСОБА_8 так і не з`явився у судові засідання, що вказує на його не бажання приймати участь у розгляді кримінального провадження. Суд неодноразово ухвалами суду доручав Дніпровському УП ГУНП в м. Києві вжити слідчо-оперативних заходів для встановлення місцезнаходження потерпілого ОСОБА_8 та забезпечити його явку в судові засідання, однак згідно рапортів працівників поліції встановити місце проживання та місце перебування ОСОБА_8 не виявилося за можливе.

У зв`язку з тим, що суд вжив всіх заходів щодо повідомлення потерпілого ОСОБА_8 про розгляд справи та прибуття його у судові засідання, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами, суд провів розгляд справи у його відсутність.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до положень ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Арешти, накладені на майно ухвалами слідчих суддів від 30.01.2024 року та 06.02.2024 року підлягають скасуванню після набрання вироком законної сили. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 24 січня 2024 року, тобто з моменту її фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Стягнути з ОСОБА_4 витрати на проведення експертиз:

- № 042-419-2024 від 11.03.2024 року у сумі 1998 гривень 00 копійок; - № 042-573-2024 від 03.04.2024 року у сумі 1998 гривень 00 копійок.

Арешти, накладені ухвалами Дніпровського районного суду м. Києва від 30.01.2024 року та 06.02.2024 року - скасувати після набрання вироком законної сили.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- 2 кофти сірого кольору з темно-бурими плямами; змив речовини бурого кольору з підлоги кімнати № 9; ніж з пластиковою рукояткою зеленого кольору зі слідами темно-бурого кольору; букальний епітелій з ротової порожнини ОСОБА_4 ; змиви з обох рук; зразки зрізів нігтів з рук; пару шкарпеток чорного кольору з слідами речовини бурого кольору; светр чоловічий в полоску сірого й чорного кольору із речовиною бурого кольору; сорочка в клітинку синього кольору із слідами речовини бурого кольору; дві куртки чоловічі чорного кольору із слідами речовини бурого кольору - знищити;

- сумку чорного кольору з особистими речами, документами та банківськими картками; гаманець; планшетний пристрій марки «Bravus» чорного кольору; мобільний телефон марки «НТС» чорного кольору; мобільний телефон марки «Samsung» червоного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-картою НОМЕР_2 ; паспорт громадянина України - повернути ОСОБА_4 ; - пару рукавиць чорного кольору; черевики коричневого кольору; сумку чорного кольору з особистими речами - повернути ОСОБА_8 ;

- DVD-R диск 4.7 Gb на якому міститься відеозаписи з внутрішних камер відеоспостереження з хостелу, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1