У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , представник цивільного відповідача адвоката ОСОБА_4 , цивільного відповідача ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника заявника ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно для забезпечення відшкодування шкоди у кримінальному провадженні №0001240,

ВСТАНОВИВ:

13.12.2024 року представник заявника ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно кримінальному провадженні № 0001240 від 13.08.2024 року на наступні транспортні засоби (автобуси), які належать цивільному відповідачу - ТОВ «САВ-ТРАНС» ( код ЄДРПОУ - 374461891, юридична адреса: вул.Східна, 88/2, м.Житомир, 10029) шляхом заборони їх відчуження для забезпечення цивільного позову потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а саме: Автобус марки VОLVО моделі 7900Н, VIN - НОМЕР_1 , номер шасі - НОМЕР_1 , рік випуску - 2013; Автобус марки VОLVО моделі7900Н, VIN - НОМЕР_2 , номер шасі - НОМЕР_2 , рік випуску - 2013.

В обґрунтування даного клопотання заявником зазначено, що ВРЗСТ СУ ГУ НП в Хмельницькій області ( слідчий ОСОБА_8 ) проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001240, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.08.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, у якому ОСОБА_9 13 серпня 2024 року органом досудового розслідування було вручене повідомлення про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. У вказаному кримінальному провадженні гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мають статус потерпілих та цивільних позивачів, оскільки ними 11.10.2024 слідчому була подана спільна позовна заява про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням внаслідок загибелі під час ДТП їх доньки ОСОБА_10 , згідно якої загальна ціна позову складає 1904000 грн. У позовній заяві відповідачем, який має відшкодовувати моральну шкоду цивільним позивачам, зазначено ТОВ «САВ-ТРАНС» (ідентифікаційний код - 37446191) із посиланням на норми ст.1172 ЦК України, оскільки шкода позивачам ОСОБА_11 була заподіяна водієм ОСОБА_9 під час виконання ним своїх трудових обов`язків, як водія автобуса.

Відповідними постановами слідчого від 14 жовтня 2024 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залучено до кримінального провадження як цивільних позивачів, а ТОВ «САВ-ТРАНС» - цивільним відповідачем у кримінальному провадженні № 0001240 від 13 серпня 2024 року за ч. 3 ст. 286 КК України.

На адвокатський запит представника заявників №24/17 від 22.11.2024 року із Головного сервісного центру МВС надійшла відповідь стосовно відомостей про транспортні засоби, власником яких є відповідач - ТОВ «САВ-ТРАНС» ( код ЄДРПОУ - 374461891). Із вказаної відповіді вбачається, що ТОВ «САВ-ТРАНС» є власником значної кількості транспортних засобів, на які відсутні будь-які обтяження. Згідно переліку транспортних засобів, власником яких являється ТОВ «САВ-ТРАНС» є декілька автобусів марки VОLVО, моделі 7900Н, 2013 року випуску, орієнтовна ринкова вартість кожного на даний час складає приблизно 45 000 доларів США.

Представник заявника в судовому засіданні просить задовольнити його клопотання.

Представник цивільного відповідача адвокат ОСОБА_4 та цивільний відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, зазначивши, що клопотання не обгрунтоване.

Відповідно до ч.1-6, ст.170 КПК України , арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У відповідності до ч.8 статті 170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеною у цивільному позові.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, положеннями п.4 ч.2 і ч.6 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. При цьому, арешт накладається на майно, зокрема, підозрюваного за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 КПК у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Як вбачається з клопотання, заявник просить накласти арешт на транспортні засоби, власником яких являється ТОВ «САВ-ТРАНС» а саме: автобусів марки VОLVО, моделі 7900Н, 2013 року випуску, орієнтовна ринкова вартість яких на момент звернення з клопотанням складає приблизно 90 000 доларів США. посилаючись на п.4 ч.2 ст.170 КПК України з метою забезпечення цивільного позову.

Враховується, що у даному кримінальному провадженні накладено арешт на майно з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, а саме на автобус «ЛАЗ-4207» р.н. НОМЕР_3 , 2004 року випуску, білого кольору, vin - НОМЕР_4 .

Також, на думку судді, зазначене клопотання подане з метою забезпечення можливого цивільного позову та клопотання подане на стадії досудового розслідування, де ще встановлюються всі обставини справи.

Окрім того, враховується позиція представників ТОВ «САВ-ТРАНС», щодо того, що розуміють необхідність відшкодування визначеної в майбутньому шкоду та не заперечують щодо цього. Натомість накладення арешту на транспортні засоби підприємства, що здійснює пасажирські перевезення порушить ведення господарської діяльності та вплине на отримання прибутку, що буде мати значення для майбутнього відшкодування шкоди.

Більше того, матеріали клопотання не містять достатнього обґрунтування співмірності вартості майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеною у цивільному позові передбаченого ч. 8 ст. 170 КПК України.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість поданого клопотання.

А тому підстави для задоволення клопотання відсутні.

Керуючись ст.ст.98, 110, 170-173 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

У задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно для забезпечення відшкодування шкоди у кримінальному провадженні №0001240 - відмовити.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя