УХВАЛА

26.11.2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одеса скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на постанову про відмову у визнанні потерпілими адвоката ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_5 , винесену 24.10.2024 року слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001881 від 12.10.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в якій вона просить скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 про відмову у визнанні потерпілими адвоката ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_5 ; зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 залучити адвоката ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_5 потерпілими у кримінальному провадженні № 0001881 від 12.10.2024 року та вручити пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_3 вказує на те, що постанова слідчого не відповідає вимогам статті 110 КПК України, є незаконною, необґрунтованою та передчасною. Зазначені у постанові слідчого обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні клопотання про залучення в якості потерпілих в рамках кримінального провадження.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явилися, проте слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 подав до суду письмове заперечення проти задоволення скарги, в яких просив у задоволенні скарги відмовити та розглянути скаргу у його відсутності. Також надав слідчому судді до огляду матеріали кримінального провадження № 0001881 від 12.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України.

Вислухавши думку заявника, дослідивши подану скаргу, додані до неї матеріали та оглянувши матеріали кримінального провадження № 0001881 від 12.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001881 від 12.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України.

Відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 26.09.2024 (справа № 947/29623/24, провадження № 1-кс/947/12684/24), якою частково задоволено скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та зобов`язано внести до ЄРДР відповідні відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_8 від 11.09.2024, в якій містяться відомості щодо можливих неправомірних дій працівників прокуратури, поліції та служби безпеки Одеської області, вчинених під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в частині перевищення службових повноважень та втручання в діяльність захисника чи представника особи.

22.10.2024 року адвокатом ОСОБА_3 на адресу слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, була направлена заява про визнання адвоката ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_5 потерпілими у вищевказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

24.10.2024 року слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 винесено постанову про відмову в задоволенні Заяви про залучення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в якості потерпілих, оскільки при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні на даний час дослідженням обставин факт вчинення даного кримінального правопорушення не підтверджено та досудове розслідування з цього приводу триває. Крім того, слідчим зазначено, що станом на теперішній час в ході досудового розслідування не здобуто достатніх доказів та допустимих відомостей, які б достовірно вказували на факт вчинення кримінального правопорушення службовими особами прокуратури, поліції та служби безпеки Одеської області, а також відсутні обов`язкової складової для визнання потерпілим, передбаченої ч. 1 ст. 55 КПК України.

Як визначено у ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному проваджені може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно з ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Отже, особа визнається потерпілою автоматично з моменту подання заяви про визнання її потерпілою. Натомість, у разі невизнання особи потерпілою слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Оглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження, слідчий суддя погоджується з оскаржуваною постановою слідчого та не вбачає підстав для її скасування, оскільки постанова слідчого є мотивованою, слідчим зазначено, з яких мотивів він дійшов висновку про відмову у визнанні потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0001881 від 12.10.2024 року.

При цьому, слідчий суддя бере до уваги, що згідно ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачений частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Слідчий та прокурор самостійно обирають тактику проведення слідчих дій. Слідчий здійснює свої повноваження, відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ст. 40 КПК України).

Аналізуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілими ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження № 0001881 від 12.10.2024 року в порядку ст. 303 КПК України задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на постанову про відмову у визнанні потерпілими адвоката ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_5 , винесену 24.10.2024 року слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001881 від 12.10.2024 року відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її отримання безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1