Справа № 734/1836/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/268/25
Категорія - ч.1 ст. 122 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

сторін кримінального провадження:

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові, одночасно в режимі відеоконференції із Козелецьким районним судом, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000132 від 07 квітня 2024 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 10 грудня 2024 року,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Остер Козелецького району Чернігівської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, неодруженого, тимчасово безробітного, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

Скасований арешт, накладений ухвалою слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 12 квітня 2024 року, на тимчасово вилучене майно на дерев`яну палицю квадратної форми, належну ОСОБА_10 .

Судом ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що близько 10 години 06 квітня 2024 року, перебуваючи на території господарства по АДРЕСА_2 , у ході сварки, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, із метою заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю останнього, та бажаючи їх настання, тримаючи у своїй правій руці дерев`яну палицю, наніс нею один удар по лівій руці ОСОБА_8 , спричинивши йому тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому діафіза лівої ліктьової кістки в нижній третині, що відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я строком понад три тижні (більше ніж двадцять одну добу).

У зміненій апеляційній скарзі захисник, не оспорюючи фактичні обставини справи та доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, просить вирок суду змінити, пом`якшити покарання його підзахисному шляхом застосування положень статей 75 -76 КК України.

Звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що в описовій частині вироку міститься посилання на відшкодування потерпілому 5000 гривень, що підтверджується відповідною розпискою, проте, встановлений факт, суд не визнав як обставину, яка пом`якшує покарання та, відповідно, не врахував її при призначенні покарання, чим допустив незастосування норми закону про кримінальну відповідальність, яка підлягала застосуванню та призначив обвинуваченому покарання, яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Відтак, висновки суду про відсутність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, не відповідають фактичним обставинам справи.

Крім того, просить врахувати, що вже після постановлення вироку, а саме 21 січня 2025 року, ОСОБА_6 додатково відшкодував потерпілому ОСОБА_8 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень, про що останній видав відповідну розписку. Добровільне відшкодування обвинуваченим завданої потерпілому шкоди може бути визнане обставиною, яка пом`якшує покарання.

У заяві потерпілого ОСОБА_8 , яка надійшла на адресу апеляційного суду, останній просить закрити кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме бажає скористатися своїм правом відмови від обвинувачення на стадії апеляційного провадження, на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України закрити кримінальне провадження №0000132 від 07.04.2024 року.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав вимоги апеляційної скарги, обвинуваченого, який підтримав доводи свого захисника, потерпілого, який підтримав свою заяву про закриття кримінального провадження, позицію прокурора, яка заперечував проти вимог апеляційної скарги захисника, погодилася із заявою потерпілого, який має право відмовитися від обвинувачення, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, заяву потерпілого задовольнити.

За змістом ст. 477 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочато слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо певних кримінальних правопорушень, перелік яких зазначено в цій статті. Зокрема, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження без обтяжуючих обставин, включене до п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, яке розпочинається лише за заявою потерпілого у формі приватного обвинувачення і відповідно може бути закрите за відмовою потерпілого від обвинувачення.

Враховуючи, що на адресу апеляційного суду надійшла заява потерпілого ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження №0000132 від 07.04.2024 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, апеляційний суд вважає, що її вимоги, в контексті досліджених матеріалів кримінального провадження, підлягають задоволенню.

Главою 36 КПК України визначені особливості кримінальних правопорушень, які розпочинаються лише на підставі заяви потерпілого, проти прав, свобод та законних інтересів якого вчинено кримінальне правопорушення, і відмова потерпілого є безумовною підставою для закриття провадження у формі приватного обвинувачення. Саме на розсуд потерпілого винесено можливість вибору стосовно подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, чим закріплені засади диспозитивності кримінального провадження.

Отримавши заяву потерпілого, слідчий, прокурор зобов`язані внести відповідні відомості до ЄРДР, визначені ч.5 ст. 214 КПК України і розпочати розслідування.

Так, за матеріалами кримінального провадження ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що близько 10:00 години 06 квітня 2024 року, перебуваючи на території господарства у АДРЕСА_2 , у ході сварки, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, із метою заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю останнього, та бажаючи їх настання, тримаючи у своїй правій руці дерев`яну палицю, наніс нею один удар по лівій руці ОСОБА_8 , спричинивши йому тілесне ушкодження, що відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості, що підлягає кваліфікації за ч.1 ст. 122 КК України.

Крім того, встановлено обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, оскільки потерпілий ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Статтею 67 КК України визначені фактори, які характеризують підвищений ступінь суспільної небезпеки особи винного та вчиненого ним злочину. Ці обставини встановлюються під час досудового розслідування, вносяться до обвинувального акту (ст.291 КПК України) та враховуються судом при призначенні покарання в якості обставин, які обтяжують покарання. Тобто, на початку досудового розслідування обставини, визначені ст. 67 КК України не є встановленими, а тому не можуть враховуватись в якості критерію при визначенні кримінального провадження у формі приватного обвинувачення на цій стадії.

Таким чином, законодавець сформулював в тексті ст. 477 КПК України оціночне поняття обтяжуючих обставин відповідних кримінальних правопорушень, що дають підстави здійснювати кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення.

Вказаний підхід законодавця визначає роль оціночного поняття обтяжуючих обставин, що характеризують дії та спосіб вчинення кримінального правопорушення, які виконують роль критерію для визначення форми кримінального провадження. Зазначене підтверджується порівнювальним аналізом положень п.1 ч.1 та п.2 ч.1 ст. 477 КПК України щодо ст. 122 КК України, кваліфіковані ознаки якого характеризуються саме вчиненням умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження з метою залякування потерпілого або його родичів чи їх примусу до певних дій. Законодавець такі кваліфікуючі ознаки сформулював в нормі кримінального процесуального закону оціночним поняттям «за обтяжуючих обставин» відносно кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КК України.

За висновками Верховного Суду України (постанови від 8 жовтня 2016 року та 18 травня 2017 року, справи № 5-132кс15, 5-79 кс (15)17), для визнання кримінального провадження таким, що здійснюється у формі приватного обвинувачення застереження у ст. 477 КПК щодо обтяжуючих обставин стосується викладених у диспозиції статті Особливої частини КК кваліфікуючих ознак конкретного правопорушення і не поширюється на передбачені ч. 1 ст. 67 КК обставини, які обтяжують покарання.

Згідно п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Отже, вирок суду щодо ОСОБА_6 , яким він засуджений за ч. 1 ст. 122 КК підлягає скасуванню, відповідно до ст. 417 КПК України, а справа закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

За відмови потерпілого від обвинувачення, відсутні законні підстави для задоволення апеляційної скарги захисника.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 417, 532 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Прийняти відмову потерпілого ОСОБА_8 від обвинувачення у формі приватного обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000132 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 122 КК України.

Вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 10 грудня 2024 року щодо ОСОБА_6 скасувати, а провадження у справі щодо нього за ч.1 ст.122 КК України закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13