Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-сс/4805/16/25
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 04 грудня 2024 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Богунського суду м. Житомира від 04 грудня 2024 року частково задоволено клопотання слідчого, відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 18.01.2025 року. Покладено обов`язки передбачене п.п.1, 3, 4, 5, ч.5 ст.194 КПК України.

Слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, не доводять того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленому ризику, а тому вважає за можливе обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у вигляді особистого зобов`язання.

Крім того, неможливе застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки фактично військовослужбовець ОСОБА_6 перебуває за місцем знаходження військової частини.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, не обґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Вказує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину вчиненого під час воєнного стану, а тому враховуючи покарання, яке може йому загрожувати у разі визнання його винним, існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Прокурор наголошує на тому, що відносно ОСОБА_6 наявне кримінальне провадження за ч5 ст.407 КК України, яке перебуває на стадії досудового розслідування, і в ньому підозрюваний перебував у розшуку понад пів року.

Стверджує, що ризик вчинити нове кримінальне правопорушення надто великий, а тому лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який пояснив, що апеляційну скаргу не підтримує, оскільки справа вже в суді, заперечення захисника та підозрюваного на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 179 КПК особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя обираючи ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, врахував усі обставини на які посилається прокурор в апеляційній скарзі.

ОСОБА_6 раніше не судимий, він є військовослужбовцем, за місцем проходження військової служби характеризується позитивно, має родину, що свідчить про наявність в нього міцних соціальних зв`язків.

Вирішуючи питання про достатність чи недостатність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання апеляційний суд враховує те, що на час розгляду апеляційної скарги прокурора, ОСОБА_6 умови запобіжного заходу не порушував, підозрюваний надає покази, сприяє встановленню обставин кримінального провадження, що додатково дає підстави для висновку, що обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання може забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти наведеним у клопотанні ризикам.

Сторона обвинувачення не позбавлена права, в разі недотримання ОСОБА_6 умов особистого зобов`язання звернутися до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

На переконання колегії суддів, у клопотанні слідчого не зазначено та прокурором не доведено недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та вважає, що висновок слідчого судді щодо можливості обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є обґрунтованим та законним.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчим суддею були враховані усі обставини з якими закон пов`язує обрання запобіжного заходу, в тому числі і ті на які посилається сторона обвинувачення, а тому вважає, що ухвала слідчого судді є обґрунтованою та законною.

Крім того, згідно листа заступника командира ВЧ від 02.12.2024 року ОСОБА_6 на даний час знаходиться разом з батьком, який також проходить військову службу, за місцем знаходження військової частини, а тому на підставі ч.5 ст.401 КК України ОСОБА_6 може бути звільнений від кримінальної відповідальності.

Також, апеляційний суд бере до уваги, що 27 грудня 2024 року прокурор ОСОБА_8 направив до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000201 по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.28, ч.1 ст.357, ч.2 ст.361, ч.4 ст.185 КК України та вже призначено судове засіданні на 27 лютого 2025 року.

Інші доводи апеляційної скарги, також не спростовують правильність висновків слідчого судді.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 04 грудня 2024 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: