"15" квітня 2025 р. Справа № 363/1725/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Вишгороді скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Вишгородського РУП ГУНП у Київській області, що полягає у не розгляді клопотання в порядку статті 220 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

01.04.2025 до Вишгородського районного суду Київської області, подано вказану вище скаргу, у якій ОСОБА_3 просить:

визнати бездіяльність слідчої ОСОБА_4 . Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Київській області щодо не розглядання клопотання ОСОБА_3 від 25.03.2025 протиправною;

зобов`язати слідчу ОСОБА_4 . Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Київській області розглянути клопотання та повідомити про це заявника.

В обґрунтування скарги зазначено, що 12.12.2024 ОСОБА_3 звернувся до Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Київській області із заявою від 09.12.2024 про кримінальне правопорушення за фактом самовільного зайняття земельної ділянки та самовільного будівництва, передбаченими ст. 197-1 Кримінального кодексу України, яке було вчинено ОСОБА_5 . 09.01.2025 на підставі ухвали Вишгородського районного суду за заявою ОСОБА_3 було порушено кримінальне провадження №0000010.

Наразі слідчою ОСОБА_4 Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000010. 25.03.2025 ОСОБА_3 звернувся до слідчого з клопотанням про визнання незаконно побудованої споруди, що знаходиться на вул. 11-ої Садовій, м. Вишгород, ГОСТ «Ветеран-3», речовим доказом та просив звернутися до суду з клопотанням про арешт незаконно побудованої капітальної споруди. Клопотання було надіслано на офіційну електронну пошту Вишгородського відділення поліції із наданням клопотання з застосуванням електронного цифрового підпису. ОСОБА_3 , звертаючись до слідчого судді із скаргою на бездіяльність слідчого вказує, що подане ним клопотання не розглянуто.

Згідно із частиною другою статті 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги.

Розгляд скарги ОСОБА_3 було призначено на 03.04.2025 о 12:00, про що повідомлено особу, яка подала скаргу, прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області, начальника Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Київській області.

У судове засідання учасники провадження, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, не з`явилися, поважності причин неявки не повідомили. Враховуючи, що відповідно до частини третьої статті 306 КПК України, участь особи, яка подала скаргу є обов`язковою, при цьому, у матеріалах справи відсутня заява ОСОБА_3 про можливість розгляду справи у його відсутності, розгляд скарги було відкладено на 07.04.2025 о 16:30, про що повідомлено учасників провадження.

07.04.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_3 про розгляд скарги у його відсутності, зазначивши, що усі вимоги скарги підтримує повністю.

Судове засідання, призначене на 07.04.2025, не відбулося у зв`язку із відсутністю слідчого судді через тимчасову непрацездатність (лікарняний). Наступну дату судового засідання визначено 15.04.2025 о 16:30, про що повідомлено учасників провадження.

У судове засідання учасники провадження, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, не з`явилися. Представник Вишгородського РУП ГУНП в Київській області та прокурор Вишгородської окружної прокуратури Київської області, причини неявки не повідомили.

Вирішуючи питання про можливість розгляду скарги у відсутності осіб, що не з`явилися, суд враховує заяву ОСОБА_3 про розгляд скарги у його відсутності, а також, строк, передбачений частиною другою статті 306 КПК України, для розгляду скарги, та положення частини третьої статті 306 КПК України, відповідно до якої відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно із частиною четвертою статті 107 КПК України фіксування під час розгляду скарги слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши матеріалами скарги, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги, з таких підстав.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Частиною першою статті 303 КПК України передбачено, які саме рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження. Встановлений частиною першою статті 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним.

Так, згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Слідчим суддею встановлено, що на підставі ухвали Вишгородського районного суду Київської області у справі №363/6713/24, 09.01.2025, за заявою ОСОБА_3 від 09.12.2024, СД Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області внесено відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за №0000010, правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч.1 ст. 197-1 КК України.

ОСОБА_3 , звертаючись до слідчого судді із скаргою на бездіяльність слідчого Вишгородського РУП ГУНП у Київській області, що полягає у не розгляді клопотання в порядку статті 220 КПК України, зазначає, що ним, 25.03.2025, на офіційну електронну пошту Вишгородського відділення надіслано клопотання про визнання незаконно побудованої споруди, що знаходиться на вул. 11-ої Садовій, м. Вишгород, ГО СТ «Ветеран-3», речовим доказом та просив звернутися до суду з клопотанням про арешт незаконно побудованої капітальної споруди.

Водночас, як убачається із долучених до скарги матеріалів, у них відсутні докази про надсилання ОСОБА_3 25.03.2025 такого клопотання до Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області, а також, не зазначено, на яку саме офіційну електронна адресу воно було надіслано.

Так, до скарги додано лише копія тексту клопотання ОСОБА_3 про арешт майна (повторне), адресованого до Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Київській області, при цьому зазначено поштову, а не електронну адресу, вказаного органу. Доказів, що клопотання було надіслано засобами поштового зв`язку, у матеріалах скарги також відсутні.

Згідно пункту 19 частини першої статті 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься, диспозитивність.

Як встановлено частинами першою та другою статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частин першої та третьої статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, ОСОБА_3 , звертаючись до слідчого судді із скаргою на бездіяльність слідчого Вишгородського РУП ГУНП у Київській області, що полягає у не розгляді клопотання в порядку статті 220 КПК України, не доведено факту його звернення до Вишгородського РУП ГУНП у Київській області 25.03.2025 із клопотанням в порядку статті 220 КПК України, що позбавляє слідчого судді встановити фак. Наявності бездіяльності слідчого. При цьому, ОСОБА_3 не виявив бажання з`явитися до суду для доведеності своєї позиції.

Відповідно до частини другої статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

За встановлених слідчим суддею обставин, у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Вишгородського РУП ГУНП у Київській області, слід відмовити.

Керуючись статтями 303307, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Вишгородського РУП ГУНП у Київській області, що полягає у не розгляді клопотання в порядку статті 220 КПК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1