Справа № 606/27/24
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2025 року м. Теребовля Теребовлянський районний суд Тернопільської обл.

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000216 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кукезів, Кам`янсько-Бузького району Львівської області, місце проживання жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із вищою освітою, працюючого водієм в ФОП ОСОБА_9 , жительки смт. Запитів, Кам`янець-Бузького району Львівської області, не депутата, раніше не судимого,

за ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2023 близько 10:45 год. водій ОСОБА_6 , в порушення вимог, які наведенні у абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-ХІІ від ЗО червня 1993 року), із змінами та доповненнями, які зобов`язували його своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків та Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями (далі - ПДР), керуючи технічно несправним автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter 313», р.н. НОМЕР_1 із встановленим на одну (передню) вісь транспортного засобу шин різних моделей з різним малюнком протектора (порушення п.п. 31.1, 31.4, 31.4.5 (г)), рухався автодорогою М-19 «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече", що в межах с. Мшанець, Тернопільського району Тернопільської області, зі сторони м. Чортків у напрямку м. Теребовля Тернопільської області, зі швидкістю не менше 70 км/год.

Під час руху ОСОБА_6 , в порушення вимог пунктів: 1.5 ч.1, 1.10 (в частині визначення поняття «дорожні умови», «дорожня обстановка», «безпечна швидкість»), 2.3. «б», 12.4, ПДР не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не ураховував дорожні умови і не обрав такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не обрав дозволеної на даній ділянці автодороги швидкості руху, які зобов`язували його рухатися на даній ділянці автодороги із швидкістю не більше 50 км/год., і своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Рухаючись в межах населеного пункту с. Мшанець, Тернопільського району Тернопільської області, водій ОСОБА_6 маючи об`єктивну можливість, завчасно виявити небезпеку для руху, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду, хоча мав таку технічну можливість шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування, а продовжив рух у вказаному напрямку, чим порушив вимоги п. 12.3 ПДР.

Унаслідок порушення вищевказаних пунктів ПДР, ОСОБА_6 , не забезпечив безпеку дорожнього руху та поставив себе в такі умови, що допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в порушення вимог п.п. 4.7 та 4.14 (г) ПДР перетинала проїзну частину дороги поза межами пішохідного переходу, зліва направо відносно руху транспортного засобу.

У результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді травми живота та тазу - розриву селезінки, численних переломів кісток правої половини тазу, з масивним травмуванням м`яких тканин та кровоносних судин, що призвело до утворення тромбів в просвіті травмованих судин, з послідуючим їх відривом та заносом кровотоком до гілок легеневої артерії (тромбоемболія), з розвитком гострої легенево - серцевої недостатності, від яких померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у КНП «Теребовлянська міська лікарня».

Порушення водієм ОСОБА_6 вимог наведених у абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-ХІІ від 30 червня 1993 року), із змінами та доповненнями, а також п.п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями, перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерті потерпілої ОСОБА_10 .

ОСОБА_6 у вчиненому щиро розкаюється, погоджується з усіма доказами, зібраними органом досудового розслідування, які доводять його вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду, та дав показання, що він працює водієм у ФОП ОСОБА_9 і 26.09.2023 близько 11 год 00 хв. рухаючись автомобілем марки Mercedes-Benz Sprinter 313 р.н. НОМЕР_1 по автодорозі М-19 «Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече» в межах населеного пункту с.Мшанець за межами пішохідного переходу здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , яка переходила дорогу з права на ліво відносно руху автомобіля, внаслідок ДТП пішохода ОСОБА_10 госпіталізовано до Теребовлянської міської лікарні, де згодом померла. Завдану шкоду потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_7 відшкодував, цивільний позов прокурора визнав.

За таких обставин, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд, переконавшись в істинності та добровільності позиції обвинуваченого ОСОБА_6 про відмову у дослідженні доказів, його правильному розумінні недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та позбавлення права на оскарження фактичних обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, вважає визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись тільки допитом обвинуваченого.

Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і, що його дії кваліфіковано вірно як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

При призначенні покарання, необхідного й достатнього для виправлення ОСОБА_6 відповідно до статей 50, 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, його позитивну характеристику, те що він раніше не судимий, відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставини, які пом`якшують покарання повне визнання вини та щире каяття, всебічне сприяння органу досудового слідства у розслідуванні злочину, відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України відшкодування шкоди спричиненої злочином, злочин вчинено в стані морально-психологічних переживань, пов`язаних із раптовою загибеллю сина ОСОБА_12 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами, так як його єдиним заробітком, який забезпечує його дохід є професія водія, і потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_7 у судовому засіданні просили суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_6 та не позбавляти його права керування транспортними засобами з засад людськості, із застосуванням ст. 75 КК України звільнивши його від відбуття покарання з випробуванням, так як його виправлення можливе без ізолювання від суспільства, поклавши на нього обов`язки, згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Так, судом встановлено, що з приводу завданих тілесних ушкоджень потерпіла, ОСОБА_10 перебувала на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Теребовлянська міська лікарня» ТМП з 26.09.2023 по 04.10.2023 року (8 ліжкоднів).

Вартість перебування ОСОБА_10 на лікуванні становить 36407 грн. 02 коп. що підтверджується довідкою, виданою Комунальним некомерційним підприємством «Теребовлянська міська лікарня» ТМП від 13.12.2023 № 626.

До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права:

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Представництво інтересів громадянина або держави в суді відповідно до ч. 6 вказаної статті включає, у тому числі, право прокурора звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).

Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного суду України від 07 липня 1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 ( 545-93-п ) від 16 липня 1993 року.

Відповідно до п. п. 2, 4 постанови Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року «Про обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Унаслідок протиправних дій ОСОБА_6 ОСОБА_10 у період із 26.09.2023 по 04.10.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальним некомерційним підприємством «Теребовлянська міська лікарня» ТМП та витрати на його лікування склали 36407 грн. 02 коп., які підприємству не відшкодовані, що свідчить про порушення інтересів держави, за захистом яких до суду звернувся прокурор Теребовлянської окружної прокуратури.

Відтак, ОСОБА_6 як особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позов цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі комунального некомерційного підприємства Теребовлянської міської ради «Теребовлянська міська лікарня» до ОСОБА_6 про відшкодування витрат на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_10 слід задовольнити, стягнувши з ОСОБА_6 в користь Теребовлянської міської ради кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_13 в лікувальному закладі КНП «Теребовлянська міська лікарня» у розмірі 36407 грн. 02 коп., які перерахувати до місцевого бюджету ГУК у Тернопільській області (тг м. Теребовля) 24062100, код отримувача 37977599, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), р/р UA0019685, код класифікації доходів до бюджету 24060300 «інші надходження», призначення платежу відшкодування витрат за стаціонарне лікування потерпілої від злочину.

Керуючись ст.ст. 349, 374-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання, з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі комунального некомерційного підприємства Теребовлянської міської ради «Теребовлянська міська лікарня» до ОСОБА_6 про відшкодування витрат на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_10 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь Теребовлянської міської ради кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_10 в лікувальному закладі КНП «Теребовлянська міська лікарня» у розмірі 36407 грн. 02 коп., які перерахувати до місцевого бюджету ГУК у Тернопільській області (тг м. Теребовля) 24062100, код отримувача 37977599, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), р/р UA0019685, код класифікації доходів до бюджету 24060300 «інші надходження», призначення платежу відшкодування витрат за стаціонарне лікування потерпілої від злочину.

Стягнути з ОСОБА_6 витрати за проведення судових експертиз в дохід держави :

судова автотехнічна експертиза № СЕ-19/120-23/10640-ІТ від 06.10.2023 1912,00 грн.;

судова транспортно-трасологічна експертиза № СЕ-19/120-23/10617-ІТ від 10.10.2023 2390,00 грн.;

судова автотехнічна експертиза № СЕ-19/120-23/10616-ІТ від 25.10.2023 2868,00 грн.;

судова інженерно-транспортнна експертиза № СЕ-19/120-23/12990-ІТ від 13.12.2023 4543,68 грн.;

судова інженерно-транспортнна експертиза № СЕ-19/120-23/13240-ІТ від 20.12.2023 2271,84 грн.

Скасувати арешт на автомобіль марки Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI р.н. НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI р.н. НОМЕР_2 серії НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_9 , жительці смт. Запитів, Кам`янець-Бузького району Львівської області.

Речові докази по справі:

- автомобіль марки Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI р.н. НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_9 та знаходиться на зберіганні на території спец-майданчика для утримання транспортних засобів ВП № 3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області за адресою: вул. Січових Стрільців, 13, м.Теребовля Тернопільської області повернути ОСОБА_9 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI р.н. НОМЕР_2 серії НОМЕР_3 , яке належить ОСОБА_9 та зберігається при матеріалах кримінального провадження повернути ОСОБА_9 ;

- медичну карту стаціонарного хворого № 4878/1884/558 в 1 томі, на імя ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка знаходиться на відповідальному зберіганні в лікувальному закладі КНП «Теребовлянська міська лікарня» - залишити в останньому.

На вирок може бути подана апеляція до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд протягом тридцяти днів.

ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_14