УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/4494/25

Провадження № 1-кс/712/1759/25

08 квітня 2025 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси внесене в кримінальному провадженні № 0003036, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України клопотання слідчого СВ Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся слідчий СВ Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003036 від 24.09.2023 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.09.2023 року, близько 00 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи на відкритій ділянці місцевості біля багатоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи з умислом направленим на нанесення тяжких тілесних ушкоджень, наніс один удар ножем в область черевної порожнини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення передньої черевної стінки, поранення великого чепця, що потягло за собою внутрішньочеревну кровотечу, які згідно до наказу МОЗ №6 від 17.01.1995 р. відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Внаслідок чого ОСОБА_7 було доставлено до КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги».

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 24.09.2023; протоколом огляду місця події від 24.09.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 24.09.2023; довідкою з КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД» від 24.09.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 24.09.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 26.09.2023; протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 від 03.10.2023; протоколом огляду предмету від 24.09.2023; медична картка стаціонарного хворого № 17796 КНП «Третя Черкаська міська лікарня»; висновок експерта № 02-01/883; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Таким чином, на даний час ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

ОСОБА_5 , у встановлений КПК України спосіб неодноразово викликався (слідчим, прокурором) для проведення за його участю необхідних слідчих та процесуальних дій, однак на виклики не з`являвся.

За вказаним фактом, та у зв`язку з наявністю достатніх доказів ОСОБА_5 30.09.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Вручити ОСОБА_5 повідомлення про підозру не виявилося можливим внаслідок не встановлення його місцезнаходження, однак слідством вжито достатньо заходів для вручення цього повідомлення у передбачений законом спосіб. Повідомлення про підозру ОСОБА_5 в присутності двох понятих було вручене його діду ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 . Також, письмове повідомлення про підозру скеровано поштовим зв`язком за адресою реєстрації та місця проживання ОСОБА_5 .

Враховуючи, що органу досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 було тривалий час невідоме, на виклики (слідчого, прокурора) останній без поважних причин не з`являвся, 10.10.2023 досудове розслідування в кримінальному провадженні зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України та ОСОБА_5 оголошено в державний розшук, 11.06.2024 оголошено в міжнародний розшук.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.06.2024 відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 19.12.2024 затримано компетентними органами Італійської Республіки та у подальшому прийнято рішення про видачу (екстрадицію) до України останнього, для притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та на часткове чи повне приєднання невідбутої частини покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.05.2023 до покарання, призначеного у випадку засудження ОСОБА_5 за злочин, у зв'язку з яким вимагалася його видача.

Крім цього, з метою врегулювання окремих проблемних питань реалізації виконання зобов`язань під час видачі (екстрадиції) в Україну підозрюваних, обвинувачених та засуджених прийнято Закон України від 21.11.2023 № 3480-ІХ, яким запроваджено зміни правил тримання осіб, виданих в Україну.

Міністерству юстиції України надано повноваження затверджувати переліки установ попереднього ув`язнення, виправних чи виховних колоній, у яких триматимуться під вартою та відбуватимуть кримінальне покарання у виді позбавлення волі особи, які були передані в Україну за процедурою видачі (екстрадиції) для притягнення до відповідальності або виконання вироку, а також для відбування покарання.

Так, уповноваженим органом для попереднього утримання визначено державну установу «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» місце утримання під вартою виданого підозрюваного ОСОБА_5

07.04.2025 о 17 год. 00 хв. відбулася процедура екстрадиції в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Корчова-Краківець» Львівської області.

07.04.2025 ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 191 КПК України слідчим слідчого відділу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого проти життя та здоров`я особи, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Враховуючи, що підозрюваний, вчинив тяжкий злочини проти життя та здоров`я особи, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, є підстави вважати, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , після вчинення кримінального правопорушення нікого не повідомив, не намагався вжити заходів, щодо надання медичної допомоги потерпілому, не повідомив про вказану подію працівникам поліції, не викликав швидку медичну, що вказує на намагання приховати обставини події з метою уникнення кримінальної відповідальності. Також, останній з місця вчинення злочину зник, місце перебування підозрюваного було невідоме, та в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 після скоєння злочину виїхав за кордон, та тривалий час переховувався від органів досудового розслідування, а саме до моменту його затримання компетентними органами Італійської Республіки, та прийняття рішення про видачу (екстрадицію) до України останнього, для притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. П. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - ризик незаконного впливу на свідків обвинувачення обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 до події проживав в будинку АДРЕСА_1 , де і проживають свідки обвинувачення та і сам потерпілий ОСОБА_7 , у зв'язку з цим, підозрюваний матиме реальну можливість здійснювати на них незаконний вплив, шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності. Свідки допитані у кримінальному провадженні, однак в подальшому при розгляді справи судом, суд не може на них посилатись, оскільки досліджує їх показання безпосередньо в суді. Тобто вказаний ризик продовжує існувати до моменту допиту вказаних свідків на стадії судового розгляду. П. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення, а саме враховуючи те, що ОСОБА_5 вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.05.2023 у справі № 712/12827/20 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, на шлях виправлення не став, та під час відбування іспитового строку за вказаним вироком суду, вчинив новий умисний злочин проти життя і здоров`я.

Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України слід оцінити в сукупності всі обставини, а саме передбачені п. 4 ч. 1 ст. 178 КПК України міцність соціальних зв`язків підозрюваного, а саме те, що на даний час ОСОБА_5 неодружений, на утриманні малолітніх дітей не має, не має місця праці, згідно п. 6 ч. 1 ст. 178 КПК України репутацію підозрюваного, який судимий за вчинення ч. 1 ст. 121 КК України на шлях виправлення не став, та наразі підозрюється у вчиненні повторно тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Беручи до уваги викладене та те, що існує надто великий ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може продовжувати переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від покарання за вчинення злочину, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчиняти нові злочини, більш м`які запобіжні заходи, а ніж тримання під вартою, не можуть запобігти зазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної особи.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав захисника.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя робить наступні висновки.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом. Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується протоколами слідчих дій.

Надаючи оцінку обґрунтованості підозри, варто звернути увагу, що згідно практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997р. у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, §51; рішення від 30.08.1990р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Сторона обвинувачення в обґрунтування клопотання посилалась на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Із системного аналізу змісту ч. 2 ст. 177 і п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК убачається, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу - щодо встановлення наявності заявлених стороною обвинувачення ризиків слідчий суддя керується стандартом переконання «достатні підстави».

Так, існування кожного, вказаного у ч. 1 ст. 177 КПК ризику, має підтверджуватися фактами, наявність яких має бути переконливо продемонстрована (п. п. 85, 86 рішення ЄСПЛ від 30.01.2018 у справі «Макаренко проти України» /Makarenkov. Ukraine, заява №622/11).

Суд вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо існування ризиків переховуватись від слідства та суду, незаконного впливу на свідків, потерпілого, продовжити вчиняти злочини.

Про існування таких ризиків свідчить суворість можливого покарання у випадку визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що саме по собі може бути підставою та мотивом змінити місце проживання з метою переховування від слідства та незаконного впливу на свідків, потерпілого шляхом підбурювання, вмовляння, залякування чи підкупу.

Також при визначенні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК).

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину проти життя та здоров`я, вчиненого в період іспитового строку за обвинувальним вироком, яким засуджений за вчинення злочину, наявний ризик вчинити новий злочин.

Таким чином, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Отже наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, надають підстави для продовження запобіжного заходу.

Розглядаючи заявлене клопотання, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м"яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

11 червня 2024 року постановою старшого слідчого СВ Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_11 ОСОБА_5 оголошено в міжнародний розшук.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Заслухавши учасників судового розгляду, оцінивши в сукупності обставини відповідно до ст. ст.177, 178 КПК: покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у інкримінованому кримінальному правопорушенні, осчобу підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності та вчиняв дії, які має ознаки ухилення від слідства, в зв`язку з чим оголошувався у міжнародний розшук, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, оскільки менш суворий запобіжний захід, в тому числі альтернативний у вигляді застави, на даному етапі не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З огляду на те, що ОСОБА_12 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, при обранні запобіжного заходу суд не визначає розмір застави.

Керуючись вимогами ст. ст. 132, 176 178, 183, 184, 194, 196, 206, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, Черкаської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком в межах строку досудового розслідування без можливістю внесення застави з утриманням останнього у державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)», яка знаходиться за адресою: 76018, Україна, Івано-Франківська область, місто Івано-Франківськ, вулиця Євгена Коновальця, будинок, 70А.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання 07 квітня 2025 року по 25 травня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному, його захиснику та прокурору, а також направити для відома та виконання керівнику установи, в якій утримується підозрюваний.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а особою, яка тримається під вартою з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали проголошений 10 квітня 2025 року