УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника ОСОБА_5 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000107 від 28.01.2014, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту, в якому просив скасувати арешт, накладений в межах кримінальної справи №55-3532 на нерухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_5 , а саме: спальний корпус санаторія «Вісак», який знаходиться Закарпатська обл., Хустський район, село Шаян, вулиця Центральна, будинок 2; Реєстраціи?нии? номер об`єкта нерухомого маи?на: 253.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 є власником об`єкта оренди, 1/2 частина належить на підставі рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20.05.2014 по справі 2-461/12 та зареєстрована в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.04.2017 інша 1/2 частина приміщення належить на праві власності на підставі Акту від 18.09.2023 про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу в рамках виконавчого провадження 58365324.

У кримінальній справі № 55-3532 ОСОБА_5 не була та не є, ні підозрюваною, ні обвинуваченою, у кримінальному провадженні № 0000107 останній про підозру не повідомлялось, не затримувалася за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, щодо неї не складалося повідомлення про підозру та відповідно не передавався обвинувальний акт до суду.

Адвокат вказує, що наявність арешту у відповідності до постанови про накладення арешту на майно від 30.05.2011 порушує її право власності, необхідність у вказаному арешті відпала, у зв`язку з чим він підлягає скасуванню.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , який призначений старшим прокурором у групі прокурорів кримінального провадження № 0000107 від 28.01.2014, у судовому засідання заперечував проти скасування арешту, вказав, що досудове розслідування триває, необхідність в арешті не відпала.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши уачсників, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що постановою заступника прокурора Оболонського району м. Києва ОСОБА_6 від 30.05.2011 в межах кримінальної справи № 55-3532 накладено арешт на спальний корпус санаторія «Вісак», який знаходиться Закарпатська обл., Хустський район, село Шаян.

У подальшому, 27.12.2012 на підставі кримінальної справи № 55-3532, за №0000358, а пізніше, 28.01.2014 - за номером №0000107 до Єдиного реєстру досудових розслідування внесено відомості за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 212 КК України, досудове розслідування якого на даний час здійснюється Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Власником згаданого нерухомого майна є ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про власність нерухомого майна, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 року по справі №727/2878/19 (провадження № 14-516ЦС19) встановлено: «Якщо арешт накладений на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, розпочатого в період дії КПК України 1960 року і такого, що триває, а кримінальне провадження не передане до суду на час набрання чинності КПК України 2012 року, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 року».

Статтею 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю, або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового розгляду судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно, до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власностi набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власностi вiдповiдно до закону.

Нiхто не може бути протиправно позбавлений права власностi. Право приватної власностi є непорушним.

Таким чином, наведене вище дає підстави для висновку, що в кримінальному провадженні, в межах якого накладено арешт на згадане нерухоме майно, порушено справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Отже, суд дійшов висновку, що представник заявником доведено, що станом на день звернення до суду з даним клопотанням відпала необхідність у накладені арешту на майно, оскільки вказаний арешт перешкоджає розпорядженню майном власником, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 174, 309 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений постановою заступника прокурора Оболонського району м. Києва ОСОБА_6 в межах кримінальної справи №55-3532 на нерухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ; місце реєстрації.: АДРЕСА_1 ), а саме:

Спальний корпус санаторія «Вісак», який знаходиться Закарпатська обл., Хустський район, село Шаян, вулиця Центральна, будинок 2; Реєстраціи?нии? номер об`єкта нерухомого маи?на: 253.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1