КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

адвоката: ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах власника майна ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000019 від 31 травня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263, частиною п`ятою статті 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт тимчасово вилученого майна - задоволено.

Накладено арешт з метою забезпечення збереження речових доказів на майно, власником якого є ОСОБА_9 , вилучене під час проведення обшуку 12 грудня 2024 року за адресою: АДРЕСА_2, а саме:

- Мобільний телефон Samsung Galaxy S23 FE, IMEI1: НОМЕР_1 та IMEI2: НОМЕР_2 ;

- Флеш-накопичувач ASUS (MAC: AC 220692CE3);

- Флеш-накопичувач срібного кольору без ідентифікуючих ознак;

- Факсимільна печатка з підписом ОСОБА_9 ;

- Жорсткий диск SN: WIE8HJ5Y;

- Жорсткий диск VASAD computer;

- Пістолет типу «револьвер» Корнет С № НОМЕР_6;

- Пристрій схожий на електричний шокер з маркуванням НОМЕР_7. з чохлом чорного кольору;

- Шабля довжиною приблизно 1 м., без маркування;

- Ніж в чохлі коричневого кольору;

- Штик-ніж з номером НОМЕР_5;

- Кортик офіцерів медичної служби в ножнах;

- Ніж в шкіряних ножнах світло-коричневого кольору;

- Ніж схожий на мисливський з № НОМЕР_3 в шкіряних ножнах чорного кольору;

- Гвинтівка схожа на «Мосіна» з № НОМЕР_4 ;

- Гвинтівка схожа на «ППШ» з № НОМЕР_8;

- Гвинтівка схожа на «ППШ» з № НОМЕР_9;

- Грошові кошти різним номіналом в загальній сумі 57 360 грн;

- Грошові кошти 300 доларів США;

- Грошові кошти різним номіналом в загальній сумі 150 євро;

- Грошові кошти номіналом 100 грн - загальною сумою 8 000 грн;

- Білий аркуш паперу з написом «473.000 вікна мет. 8»;

- Висновок спеціаліста №123 від 16 квітня 2024 року в копії, в якому вказано, що гвинтівка «Мосіна» не придатна до проведення пострілів на 4 арк.

Не погоджуючись з указаною ухвалою адвокат ОСОБА_8 в інтересах власника майна ОСОБА_9 направив до суду апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у накладенні арешту на наступне майно:

- Мобільний телефон Samsung Galaxy S23 FE, IMEI1: НОМЕР_1 та IMEI2: НОМЕР_2 ;

- Пістолет типу «револьвер» Корнет С № НОМЕР_6;

- Пристрій схожий на електричний шокер з маркуванням НОМЕР_7. з чохлом чорного кольору;

- Шабля довжиною приблизно 1 м., без маркування;

- Ніж в чохлі коричневого кольору;

- Штик-ніж з номером НОМЕР_5;

- Кортик офіцерів медичної служби в ножнах;

- Ніж в шкіряних ножнах світло-коричневого кольору;

- Ніж схожий на мисливський з № НОМЕР_3 в шкіряних ножнах чорного кольору;

- Гвинтівка схожа на «Мосіна» з № НОМЕР_4 ;

- Гвинтівка схожа на «ППШ» з № НОМЕР_8;

- Гвинтівка схожа на «ППШ» з № НОМЕР_9;

- Грошові кошти різним номіналом в загальній сумі 57 360 грн;

- Грошові кошти 300 доларів США;

- Грошові кошти різним номіналом в загальній сумі 150 євро;

- Грошові кошти номіналом 100 грн - загальною сумою 8 000 грн;

- Білий аркуш паперу з написом «473.000 вікна мет. 8»;

- Висновок спеціаліста №123 від 16 квітня 2024 року в копії, в якому вказано, що гвинтівка «Мосіна» не придатна до проведення пострілів на 4 арк.

Уважає, що суд першої інстанції під час прийняття оскаржуваної ухвали допустився неповноти судового розгляду, висновки суду викладені в ухвалі не відповідають фактичним обставинам справи, а сама ухвала прийнята з істотним порушенням вимог кримінального процесу.

У мотивування апеляційної скарги зазначає, що метою дозволу на обшук, наданого ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28 листопада 2024 року у справі №760/30725/24, було безпосереднє виявлення (відшукування) конкретно визначених документів, речей та предметів та слідчий суддя не надавав дозволу на вилучення іншого майна і відшукування інших речей та документів, ніж тих, що були зазначені в ухвалі суду.

Уважає, що в ході обшуку 12 грудня 2024 року було вилучено речі та грошові кошти, які не були зазначені в ухвалі слідчого судді, тобто фактично мало місце вилучення речей та грошових коштів, які не зазначені в ухвалі не відповідають меті обшуку.

На переконання адвоката, без дозволу суду відбулось свавільне втручання у право власності ОСОБА_9 щодо наступного майна:

- Мобільний телефон Samsung Galaxy S23 FE, IMEI1: НОМЕР_1 та IMEI2: НОМЕР_2 ;

- Пістолет типу «револьвер» Корнет С № НОМЕР_6;

- Пристрій схожий на електричний шокер з маркуванням НОМЕР_7. з чохлом чорного кольору;

- Шабля довжиною приблизно 1 м., без маркування;

- Ніж в чохлі коричневого кольору;

- Штик-ніж з номером НОМЕР_5;

- Кортик офіцерів медичної служби в ножнах;

- Ніж в шкіряних ножнах світло-коричневого кольору;

- Ніж схожий на мисливський з № НОМЕР_3 в шкіряних ножнах чорного кольору;

- Гвинтівка схожа на «Мосіна» з № НОМЕР_4 ;

- Гвинтівка схожа на «ППШ» з № НОМЕР_8;

- Гвинтівка схожа на «ППШ» з № НОМЕР_9;

- Грошові кошти різним номіналом в загальній сумі 57 360 грн;

- Грошові кошти 300 доларів США;

- Грошові кошти різним номіналом в загальній сумі 150 євро;

- Грошові кошти номіналом 100 грн - загальною сумою 8 000 грн;

- Білий аркуш паперу з написом «473.000 вікна мет. 8»;

- Висновок спеціаліста №123 від 16 квітня 2024 року в копії, в якому вказано, що гвинтівка «Мосіна» не придатна до проведення пострілів на 4 арк.

Посилається на те, що вищезазначене майно не має та не може мати жодного відношення до досудового розслідування кримінального провадження №0000019 від 31 травня 2024 року, а також не має ознак речового доказу у розумінні статті 98 КПК України та не доводить обставини, передбачені статтею 91 КПК України.

Зазначає, що прокурор у своєму клопотанні взагалі не вказує які ж саме ознаки речового доказу має вилучене майно та яке воно має доказове значення.

Звертає увагу суду на те, що фактично у рамках кримінального провадження жодній особі не пред`явлено підозру, реальний власник майна незаконно обмежений у своєму праві власності безпідставно.

Вказує, що ОСОБА_9 одразу й добровільно надав доступ до вилученого телефона Samsung Galaxy S23 FE, IMEI1: НОМЕР_1 та IMEI2: НОМЕР_2 , а тому тривале перебування вилученого телефону у слідства за наявності вільного доступу до інформації, яка міститься у ньому, покладає надмірний тягар на ОСОБА_9 у плані реалізації свого права власності.

Також зауважує, що всі предмети, які мають ознаки холодної зброї, вилучені із сейфа та їх зберігання законом не заборонено, а предмети, схожі на вогнепальну зброю, або очевидно нею не є, або просто колекційні, явно не придатні для стрільби.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення адвоката ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_9 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, у провадженні детективів підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Київській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 31 травня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263, частиною п`ятою статті 191 КК України.

12 грудня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28 листопада 2024 року у справі №760/30725/24 проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_9 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

З протоколу обшуку від 12 грудня 2024 року, який відбувався за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що у ході проведення обшуку виявлено та вилучено:

- Мобільний телефон Samsung Galaxy S23 FE, IMEI1: НОМЕР_1 та IMEI2: НОМЕР_2 ;

- Флеш-накопичувач ASUS (MAC: AC 220692CE3);

- Флеш-накопичувач срібного кольору без ідентифікуючих ознак;

- Факсимільна печатка з підписом ОСОБА_9 ;

- Жорсткий диск SN: WIE8HJ5Y;

- Жорсткий диск VASAD computer;

- Пістолет типу «револьвер» Корнет С № НОМЕР_6;

- Пристрій схожий на електричний шокер з маркуванням НОМЕР_7. з чохлом чорного кольору;

- Шабля довжиною приблизно 1 м., без маркування;

- Ніж в чохлі коричневого кольору;

- Штик-ніж з номером НОМЕР_5;

- Кортик офіцерів медичної служби в ножнах;

- Ніж в шкіряних ножнах світло-коричневого кольору;

- Ніж схожий на мисливський з № НОМЕР_3 в шкіряних ножнах чорного кольору;

- Гвинтівка схожа на «Мосіна» з № НОМЕР_4 ;

- Гвинтівка схожа на «ППШ» з № НОМЕР_8;

- Гвинтівка схожа на «ППШ» з № НОМЕР_9;

- Грошові кошти різним номіналом в загальній сумі 57 360 грн;

- Грошові кошти 300 доларів США;

- Грошові кошти різним номіналом в загальній сумі 150 євро;

- Грошові кошти номіналом 100 грн - загальною сумою 8 000 грн;

- Білий аркуш паперу з написом «473.000 вікна мет. 8»;

- Висновок спеціаліста № 123 від 16.04.2024 в копії, в якому вказано, що гвинтівка «Мосіна» не придатна до проведення пострілів на 4 арк.

Постановою старшого детектива відділу детективів ТУ БЕБ у Київській області ОСОБА_10 від 12 грудня 2024 року виявлене та вилучене в ході обшуку майно було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

13 грудня 2024 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 31 травня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263, частиною п`ятою статті 191 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна у ході проведення обшуку 12 грудня 2024 року домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт тимчасово вилученого майна - задоволено.

Накладено арешт з метою забезпечення збереження речових доказів на майно, власником якого є ОСОБА_9 , вилучене під час проведення обшуку 12 грудня 2024 року за адресою: АДРЕСА_2, а саме:

- Мобільний телефон Samsung Galaxy S23 FE, IMEI1: НОМЕР_1 та IMEI2: НОМЕР_2 ;

- Флеш-накопичувач ASUS (MAC: AC 220692CE3);

- Флеш-накопичувач срібного кольору без ідентифікуючих ознак;

- Факсимільна печатка з підписом ОСОБА_9 ;

- Жорсткий диск SN: WIE8HJ5Y;

- Жорсткий диск VASAD computer;

- Пістолет типу «револьвер» Корнет С № НОМЕР_6;

- Пристрій схожий на електричний шокер з маркуванням НОМЕР_7. з чохлом чорного кольору;

- Шабля довжиною приблизно 1 м., без маркування;

- Ніж в чохлі коричневого кольору;

- Штик-ніж з номером НОМЕР_5;

- Кортик офіцерів медичної служби в ножнах;

- Ніж в шкіряних ножнах світло-коричневого кольору;

- Ніж схожий на мисливський з № НОМЕР_3 в шкіряних ножнах чорного кольору;

- Гвинтівка схожа на «Мосіна» з № НОМЕР_4 ;

- Гвинтівка схожа на «ППШ» з № НОМЕР_8;

- Гвинтівка схожа на «ППШ» з № НОМЕР_9;

- Грошові кошти різним номіналом в загальній сумі 57 360 грн;

- Грошові кошти 300 доларів США;

- Грошові кошти різним номіналом в загальній сумі 150 євро;

- Грошові кошти номіналом 100 грн - загальною сумою 8 000 грн;

- Білий аркуш паперу з написом «473.000 вікна мет. 8»;

- Висновок спеціаліста №123 від 16 квітня 2024 року в копії, в якому вказано, що гвинтівка «Мосіна» не придатна до проведення пострілів на 4 арк.

Відповідно до вимог частини першої статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки вищевказана ухвала слідчого судді фактично оскаржена апелянтом лише в частині накладення арешту на наступне майно: мобільний телефон Samsung Galaxy S23 FE, IMEI1: НОМЕР_1 та IMEI2: НОМЕР_2 ; пістолет типу «револьвер» Корнет С НОМЕР_10; пристрій схожий на електричний шокер з маркуванням НОМЕР_7. з чохлом чорного кольору; шабля довжиною приблизно 1 м., без маркування; ніж в чохлі коричневого кольору; штик-ніж з номером НОМЕР_5 ; кортик офіцерів медичної служби в ножнах; ніж в шкіряних ножнах світло-коричневого кольору; ніж схожий на мисливський з № НОМЕР_3 в шкіряних ножнах чорного кольору; гвинтівка схожа на «Мосіна» з № НОМЕР_4; гвинтівка схожа на «ППШ» з № НОМЕР_8; гвинтівка схожа на «ППШ» з № НОМЕР_9; грошові кошти різним номіналом в загальній сумі 57 360 грн; грошові кошти 300 доларів США; грошові кошти різним номіналом в загальній сумі 150 євро; грошові кошти номіналом 100 грн - загальною сумою 8 000 грн; білий аркуш паперу з написом «473.000 вікна мет. 8»; висновок спеціаліста №123 від 16 квітня 2024 року в копії, в якому вказано, що гвинтівка «Мосіна» не придатна до проведення пострілів на 4 арк., тому колегія суддів, відповідно до частини першої статті 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах доводів апеляційної скарги та лише щодо арешту вказаного транспортного засобу.

Ухвала слідчого судді в іншій частині колегією суддів не перевіряється.

З таким висновком слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно статей 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини п`ятої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За змістом частини десятої статті 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Як установлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 131-132, 170-173 КПК України, задовольнив клопотання прокурора про накладення арешту на майно, а саме: мобільний телефон Samsung Galaxy S23 FE, IMEI1: НОМЕР_1 та IMEI2: НОМЕР_2 ; пістолет типу «револьвер» Корнет С НОМЕР_10; пристрій схожий на електричний шокер з маркуванням НОМЕР_7. з чохлом чорного кольору; шабля довжиною приблизно 1 м., без маркування; ніж в чохлі коричневого кольору; штик-ніж з номером НОМЕР_5 ; кортик офіцерів медичної служби в ножнах; ніж в шкіряних ножнах світло-коричневого кольору; ніж схожий на мисливський з № НОМЕР_3 в шкіряних ножнах чорного кольору; гвинтівка схожа на «Мосіна» з № НОМЕР_4 ; гвинтівка схожа на «ППШ» з № НОМЕР_8; гвинтівка схожа на «ППШ» з № НОМЕР_9; грошові кошти різним номіналом в загальній сумі 57 360 грн; грошові кошти 300 доларів США; грошові кошти різним номіналом в загальній сумі 150 євро; грошові кошти номіналом 100 грн - загальною сумою 8 000 грн; білий аркуш паперу з написом «473.000 вікна мет. 8»; висновок спеціаліста №123 від 16 квітня 2024 року в копії, в якому вказано, що гвинтівка «Мосіна» не придатна до проведення пострілів на 4 арк., зважаючи на те, що вказані речі, предмети та грошові кошти є предметом вчинення злочину та містять його сліди, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, виявлене та вилучене згідно протоколу обшуку майно було визнано речовими доказами, тобто майно відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, а також, що органом досудового розслідування були внесенні відомості до ЄРДР за частиною першою статті 263 КК України, тобто за фактом можливого зберігання вогнепальної зброї без відповідного дозволу та метою такого арешту є забезпечення збереження речових доказів, а отже та на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення.

Дослідивши матеріали поданого клопотання про накладення арешту на майно колегія вважає, що слідчим у клопотанні наведено вагомі доводи, які свідчать, що вказане у клопотанні майно має відношення до кримінального провадження та може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт, і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів уважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищезазначене майно, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що незастосування арешту може призвести до його пошкодження, псування, знищення чи відчуження.

Таким чином, колегія суддів уважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про те, що вищезазначене майно не має та не може мати жодного відношення до досудового розслідування кримінального провадження №0000019 від 31 травня 2024 року, а також не має ознак речового доказу у розумінні статті 98 КПК України та не доводить обставини, передбачені статтею 91 КПК України, а прокурор у своєму клопотанні взагалі не вказує які ж саме ознаки речового доказу має вилучене майно та яке воно має доказове значення; всі предмети, які мають ознаки холодної зброї, вилучені із сейфа та їх зберігання законом не заборонено, а предмети, схожі на вогнепальну зброю, або очевидно нею не є, або просто колекційні, явно не придатні для стрільби, є безпідставними, оскільки встановлені прокурором фактичні обставини кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення, що вказане у клопотанні та вилучене майно може бути об`єктом кримінально протиправних дій, зберегти на собі його сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже дане майно відповідає ознакам, зазначеним у статті 98 КПК України, що згідно частини третьої статті 173 КПК України дає підстави для його арешту як речового доказу з метою збереження.

Посилання апелянта на те, що фактично у рамках кримінального провадження жодній особі не пред`явлено підозру, реальний власник майна незаконно обмежений у своєму праві власності безпідставно, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки з огляду на положення КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Як убачається з положень частини сьомої статті 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

З урахуванням наведеного, відсутність указаних апелянтом речей та грошових коштів в ухвалі слідчого судді у переліку, щодо якого прямо було надано дозвіл на обшук, не є перешкодою для тимчасового вилучення вказаного майна та звернення у подальшому з клопотанням про арешт такого майна з дотриманням вимог частини п`ятої статті 171 КПК України, а тому доводи апеляційної скарги, що метою дозволу на обшук, наданого ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28 листопада 2024 року у справі №760/30725/24, було безпосереднє виявлення (відшукування) конкретно визначених документів, речей та предметів та слідчий суддя не надавав дозволу на вилучення іншого майна і відшукування інших речей та документів, ніж тих, що були зазначені в ухвалі суду; в ході обшуку 12 грудня 2024 року було вилучено речі та грошові кошти, які не були зазначені в ухвалі слідчого судді, тобто фактично мало місце вилучення речей та грошових коштів, які не зазначені в ухвалі не відповідають меті обшуку; ОСОБА_9 одразу й добровільно надав доступ до вилученого телефона Samsung Galaxy S23 FE, IMEI1: НОМЕР_1 та IMEI2: НОМЕР_2 , а тому тривале перебування вилученого телефону у слідства за наявності вільного доступу до інформації, яка міститься у ньому, покладає надмірний тягар на ОСОБА_9 у плані реалізації свого права власності, є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами клопотання та встановленими слідчим суддею обставинами.

Незастосування у даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого частиною першою статті 170 КПК України.

Сукупність долучених до клопотання прокурора матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Колегією судів не встановлено порушень слідчим суддею положень статей 170, 172-173 КПК України.

Ухвала слідчого судді відповідає вимогам частини п`ятої статті 173, статті 372 КПК України та містить у собі підстави та мотиви прийнятого рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів уважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді в частині, що оскаржується, необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 170, 171, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах власника майна ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4