ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/2252/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2024 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) № 0001543 від 21.10.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям. Києва,

громадянина України, який зареєстрований та проживає за

адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 03 грудня 2024 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0001543 від 21.10.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Висунуте обвинувачення суд вважає доведеним та відповідно до якого ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він 21 жовтня 2024 року, приблизно о 17 год. 00 хв., перебуваючи за місцем свого проживання та у цей час у нього виник протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, без мети збуту.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, ОСОБА_4 , за допомогою мобільного додатку «Telegram», який був встановлений на належному йому мобільному телефоні марки «Xiaomi», через канал «ІНФОРМАЦІЯ_2», домовившись із невстановленою органом досудового розслідування особою щодо придбання психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP. Після цього ОСОБА_4 перерахував грошові кошти у розмірі 430 грн через термінал самообслуговування, за придбання психотропної речовини.

Після чого, ОСОБА_4 отримав координати з місцем розташування закладки, а саме за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, поблизу озера «Корольок».

21 жовтня 2024 року, приблизно о 18 год. 30 хв., ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, знаходився за вказаною адресою, де біля дерев`яної доріжки у піску, забрав раніше замовлену речовину, яка була в поліетиленовому пакеті з пазовим замком, що був обгорнутий клейкою стрічкою. Після цього, ОСОБА_4 поклав до правої кишені штанів, в які був одягнутий, тим самим придбав та розпочав зберігати при собі психотропну речовину для власного споживання, без мети збуту.

У цей день, приблизно о 19 год. 16 хв., ОСОБА_4 , направляючись додому, працівниками поліції за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 33, був затриманий ОСОБА_4 , у якого у подальшому, під час особистого обшуку, було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет прозорого кольору з пазовим замком, всередині з кристалічною речовиною світлого кольору, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 0,416 г, яку ОСОБА_4 умисно, незаконно, всупереч вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори», «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ від 03.06.2009 № 589, придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе за ч. 2 ст. 309 КК України визнав повністю та показав, що дійсно за допомогою мобільного додатку «Telegram», через канал «ІНФОРМАЦІЯ_2», домовився із невстановленою органом досудового розслідування особою щодо придбання психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP та перерахував грошові кошти у розмірі 430 грн через термінал самообслуговування, за придбання психотропної речовини. Після чого, отримав координати з місцем розташування закладки.

21 жовтня 2024 року, приблизно о 18 год. 30 хв., біля дерев`яної доріжки у піску, забрав раніше замовлену речовину, яка була в поліетиленовому пакеті з пазовим замком, що був обгорнутий клейкою стрічкою, та поклав до правої кишені штанів, в які був одягнутий, тим самим придбав та розпочав зберігати при собі психотропну речовину для власного споживання, без мети збуту. У цей же день був затриманий. Про вчинене щиро шкодує.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Судовий розгляд проводився відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, відповідно й обвинуваченому, який надав суду ствердну згоду із запропонованим порядком.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, а саме обвинуваченого, який не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що він правильно розуміє зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності його позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, та матеріалів щодо речових доказів й процесуальних витрат тощо.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

Щодо кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 , то суд вважає її правильною та кваліфікує його дії як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, протягом року після засудження за цією статтею, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав, розкаявся), особу обвинуваченого, а саме: молодого віку, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, працює неофіційно, з середньо-спеціальною освітою, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є визнання вини, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Отже, з альтернативно передбачених видів покарань суд обере найбільш суворий вид покарання у виді позбавлення волі, але на мінімально передбачений строк.

На підставі ст. 71 КК України остаточне покарання суд має визначити за сукупністю вироків, оскільки після засудження ОСОБА_4 вироком Дарницького районного суду м. Києва від 01 серпня 2024 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік шість місяців, обвинувачений вчинив нове кримінальне правопорушення, маючи невідбуте покарання за попереднім вироком.

Під час досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання щодо долі речових доказів вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 01 серпня 2024 року, з урахуванням положень пп. а-1 п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України щодо переведення покарань в один вид, остаточно визначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк два роки один місяць.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення, із розрахунку, що одному дню тримання під вартою відповідає один день попереднього ув`язнення, а саме 21 жовтня 2024 року (день затримання та звільнення).

Під час досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Строк відбування покарання рахувати з дня приведення цього вироку до виконання.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у провадженні за проведення експертизи матеріалів, речовин і виробів, висновок експерта від 11 листопада 2024 № СЕ-19/111-24/62351-НЗПРАП, у розмірі 3 183,60 грн.

Після набрання вироком законної сили речові докази у провадженні, а саме: психотропну речовину PVP, масою 0,416 г (квитанція № 221809), що поміщена до камери схову речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві, знищити.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_5