Провадження №1-кп/127/361/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду, в м. Вінниці, клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 за фактом вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено 20 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000318, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 за фактом вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено 20 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000318.

Згідно вищевказаного клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , під час дії воєнного стану, який, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено на території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком 30 діб, дія якого неодноразово продовжувалась, востаннє Указом Президента України від 05.02.2024 № 49/2024, затверджений Законом України від 06.02.2024 №3564-ІХ, дію воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, в нічну пору доби з 19.02.2024 на 20.02.2024, точний час слідством не встановлено, переліз через металеві ворота, які на той час були замкнені на металевий замок, на територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_7 .

Перебуваючи на території зазначеного домоволодіння, ОСОБА_4 переконавшись, що за його діями не спостерігають сторонні особи, шляхом іджиму вхідних дверей, проник всередину будинку, звідки викрав 10 банок, об`ємом 0,5 л кожна, тушонки свинячої домашнього виготовлення та 2 банки, об`ємом 0,5 л кожна, смальцю свинячого домашнього приготування, які належать ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Заволодівши чужим майном ОСОБА_4 залишив територію домоволодіння та зник з місця вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_8 та ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 982 гривні.

Таким чином, дане суспільно-небезпечне діяння підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

В ході проведення судового розгляду прокурор ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття кримінального провадження №0000318 від 20 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_4 за фактом вчинення суспільно-небезпечне діяння підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України, у зв`язку із втратою чинності законом, який встановлює кримінальну протиправність діяння.

Особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив суд клопотання прокурора задовольнити з підстав наведених прокурором.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання з додатками та долучені сторонами документи, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання з наступних підстав.

Так, відповідно до клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , згідно якого, останній в нічну пору доби з 19.02.2024 на 20.04.2024, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану, чим заподіяв матеріальну шкоду на суму 982 грн. Вищезазначені дії ОСОБА_4 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Частиною 1 статті 2 КК України визначено, підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких посилень відповідальності за дрібне викрадення чужого майна».

Вказаним Законом внесені зміни до статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно з якими дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому положення ч. 3 ст. 3 КК України визначають, що зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно із ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Частиною 1 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Пунктом 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Як вже зазначалось, суд роз`яснив обвинуваченому положення ст. 479-2 КПК України, його право не надавати згоду на закриття кримінального провадження з підстав, визначених п.4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, наявність в нього права за судовий розгляд на загальних підставах, в ході якого сторона обвинувачення буде зобов`язана довести обґрунтованість обвинувачення, а обвинувачений буде мати всю сукупність прав, визначених Конституцією та КПК України. Судом роз`яснено обвинуваченому суть поняття «декриміналізація діяння», відмінність між закриттям з підстав декриміналізації та за відсутності події кримінального правопорушення, відмінність такого виду судового рішення від виправдувального вироку.

Стороною захисту надано суду добровільну згоду на закриття кримінального провадження.

Також при вирішенні клопотання, судом враховано правову позицію ОП ВС від 07.10.2024 з вказаного питання. Так, Верховний Суд визначив, що ч. 2 ст. 51 КУпАП встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою статті 51 цього Кодексу, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (НМДГ). Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становила від 0,5 до 2 НМДГ.

Як зазначив Верховний Суд, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статтею 51 КУпАП, а саме 2 НМДГ.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина шоста статті 3 КК України).

Згідно з пунктом 5 Підрозділу 1 Перехідних положень Податкового кодексу України (далі ПК) визначено, що у разі, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК з урахуванням норм абзацу першого підпункту 169.4.1 пункту 169.4 цієї статті платник податку має право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного доходу, отримуваного від одного роботодавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Тобто розмір податкової соціальної пільги в розумінні пункту 5 Підрозділу 1 Перехідних положень ПК дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на один місяць працездатних осіб з 1 січня 2024 року становив 3028 грн. Отже, розмір податкової соціальної пільги у 2024 році для кримінально-правової кваліфікації становив 1514 грн.

Отже, для вирішення питання щодо наявності в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення або ж складу адміністративного правопорушення необхідно визначити, чи перевищує вартість майна, що стало предметом посягання, 2 НМДГ, тобто 3028 грн.

Згідно клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , останній в нічну пору доби з 19.02.2024 на 20.04.2024 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжки), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану, чим заподіяв матеріальну шкоду на загальну суму 982 грн., тобто вартість майна є меншою за розмір, з якого настає кримінальна відповідальність, а саме 3028 грн.

Таким чином, наявність згоди сторони захисту в сукупності з наведеними нормами Конституції та КК України, висновками ОП ВС у наведеній вище постанові, є підставою для закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вирішуючи питання щодо судових витрат у справі, суд керується вимогами ст. 124, 126 КПК України і постановою Верховного Суду від 07.10.2021, якою зроблено висновок щодо застосування норм права із зазначеного питання ( справа №584/800/20).

Так, Верховний Суд зазначив, що закриття провадження у зв`язку з декриміналізацією статті кримінального закону, за якою обвинувачувалась особа, є реабілітуючою обставиною, а тому процесуальні витрати мають бути віднесені на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 314, 371, 479-2 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 лютого 2024 року за №0000318 за фактом вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Судові витрати у справі, а саме витрати на залучення експертів в сумі 11581 грн. 90 коп. віднести на рахунок держави.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.02.2024 (Справа №127/5872/24), на майно, а саме: виделка, ложка, відкривачка та ніж:, слід пальця руки, три пляшки з-під вина об`ємом 0,7 л., запаховий слід з двох ручок велотренажера, пляшку з рідиною жовтого кольору об`ємом 1,5 л., чоловічу куртку темного кольору фірми «Adidas», чоловічі джинси та зразків букального епітелію, дактилоскопічної карти та запаховий слід, скасувати.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2024 (Справа №127/6058/24), на майно, а саме: металевий предмет, ззовні схожий на штир, скасувати.

Речові докази, а саме: металевий предмет, ззовні схожий на штир, який передано до камери зберігання речових доказів Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, знищити;

- виделку, ложку, відкривачку та ніж, чоловічу куртку темного кольору фірми «Adidas», чоловічі джинси, які передано до камери зберігання речових доказів Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, повернути законному власнику або володільцю;

- слід пальця руки, три пляшки з-під вина об`ємом 0,7 л., запаховий слід з двох ручок велотренажера, пляшку з рідиною жовтого кольору об`ємом 1,5 л., зразки букального епітелію, дактилоскопічної карти та запаховий слід, які передано до камери зберігання речових доказів Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: