печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4453/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000362 від 18.01.2025,

ВСТАНОВИВ:

20.01.2025 за допомогою засобів поштового зв`язку прокурор Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучено 19.01.2025 під огляду місця події - ІНФОРМАЦІЯ_3 військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 .

У судове засідання прокурор не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, прокурор у кримінальному провадженні подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримав.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000362 від 18.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України по факту заподіяння тілесних ушкоджень молодшому сержанту в/ч НОМЕР_1 ЗС України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з боку підлеглого 18.01.2025 близько 19:00 год на території ІНФОРМАЦІЯ_4 у АДРЕСА_2 в умовах воєнного стану.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснює група прокурорів Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону.

Досудовим розслідуванням встановлено, 18.01.2025, близько 19:00, за адресою: АДРЕСА_2 на території ІНФОРМАЦІЯ_4 військової частини НОМЕР_1 в бліндажі №68 між молодшим сержантом ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та старшим солдатом ОСОБА_5 , виник словесний конфлікт пов`язаний з проходженням військової служби, який в подальшому переріс в бійку, підчас якої старший солдат ОСОБА_5 наніс один удар ножем в грудну клітину молодшому сержанту ОСОБА_4

18.01.2025, близько 20:00, ОСОБА_4 доставлено до військової частини НОМЕР_2 , де після надання медичної допомоги було встановлено попередній діагноз: «проникаюче ножове поранення грудної клітки, черевної порожнини ліворуч, відкритий перелом 7 ребра зліва, поранення купола діафрагми зліва».

19.01.2025 слідчим Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві проведено огляд місця події - ІНФОРМАЦІЯ_3 військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено предмет, схожий на складний ніж з дерев`яною рукояткою зі слідами речовини бурого кольору на лезі, який вилучено у паперовий конверт коричневого кольору із пояснювальними написами та підписами учасників слідчої дії.

Слідством встановлено, що під час вчинення кримінального правопорушення предмет, схожий на складний ніж з дерев`яною рукояткою зі слідами речовини бурого кольору на лезі, який вилучено у паперовий конверт коричневого кольору із пояснювальними написами та підписами учасників слідчої дії перебував у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оператора радіотехнічної боротьби 3 механізованого батальйону військової частини, громадянина України, освіта середня, який проходить базову військову підготовку на території ІНФОРМАЦІЯ_4 військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 . Дана обставина підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, в тому числі протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 19.01.2025.

Предмет, схожий на складний ніж з дерев`яною рукояткою зі слідами речовини бурого кольору на лезі, який вилучено у паперовий конверт коричневого кольору із пояснювальними написами та підписами учасників слідчої дії постановою слідчого від 19.01.2025 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки він є матеріальним об`єктом, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, які є необхідними для проведення експертних досліджень, мають суттєве значення для встановлення істини у даному провадженні, швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

З клопотання вбачається, що для здобуття доказів у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих дій та експертних досліджень з використанням вказаного предмету, які мають суттєве значення для встановлення об`єктивних обставин вчинення даного кримінального правопорушення та прийняття рішення за результатами досудового розслідування. Зокрема, у кримінальному провадженні необхідно провести ряд судово-медичних та молекулярно-генетичних експертиз.

Повернення вказаного предмету, схожого на складний ніж з дерев`яною рукояткою зі слідами речовини бурого кольору на лезі, може призвести до його знищення, схову, а також знищення на ньому слідів вчинення кримінального правопорушення, зокрема біологічних зразків та як наслідок, це призведе до втрати, знищення або спотворення доказової інформації, яка має суттєве значення для кримінального провадження та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

З огляду на зазначені вимоги закону, слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, яке вилучено під час огляду місця події 19.01.2025, а саме предмет схожий на складний ніж з дерев`яною рукояткою зі слідами речовини бурого кольору на лезі, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

За таких обставин клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 26, 100, 107, 117, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні № 0000362 від 18.01.2025, а саме на предмет, схожий на складний ніж з дерев`яною рукояткою зі слідами речовини бурого кольору на лезі, який вилучено у паперовий конверт коричневого кольору із пояснювальними написами та підписами учасників слідчої дії, який перебував у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заборонити володіння, користування та розпорядження вказаним майном, та у разі необхідності використовувати його для проведення судових експертиз та слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1