Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1583/22
Провадження № 1-кп/376/67/2025
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2025 р. Сквирський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні зали суду м.Сквири Київської області матеріали кримінального провадження №0000067 від 28.05.2022 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
-у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:
На розгляді в суді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.187, ч.1 ст. 357 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, виходячи з тяжкості злочину, у вчиненні якого він обвинувачується та наявності ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, що були враховані при обранні йому запобіжного заходу, наявність яких продовжує існувати.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою, просив змінити на більш м`який запобіжний захід, вважає, що ОСОБА_5 , перебуваючи під вартою, вже відбув половину строку можливого покарання і це буде його стримувати він вчинення інших кримінальних правопорушень. Також зазначає, що на даний час ризики зменшились, оскільки більшість свідків по справі допитано, письмові докази досліджені, тому вважає, що до обвинуваченого можливо застосувати цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав свого захисника.
Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 10.06.2022 обвинуваченому ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого було продовжено.
Частиною третьою ст.331КПК України встановлено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Тобто, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване до обвинуваченого. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).
Отже, вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд оцінює суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому.
Норми ч.4 ст.185, ч.4 ст.187 КК України передбачають відповідальність за скоєння кримінальних правопорушень, які за змістом ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого та особливо тяжкого злочинів та кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років.
Беручи до уваги характер злочинних діянь, тяжкість покарання, що загрожує в разі визнання обвинуваченого винним у скоєнні зазначених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки розгляд справи триває, а отже ризики, що були підставою для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не припинили своє існування на теперішній час.
Доводи захисника та обвинуваченого щодо обрання останньому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є непереконливими.
Доводи ж прокурора щодо наявності ризику вчинення нового кримінального правопорушення, на думку суду, є обґрунтованими, оскільки обвинувачений раніше неодноразово судимий, в тому числі за корисливі злочини числі (ч.3 ст.185 КК України).
Як пояснював сам обвинувачений у судовому засіданні, раніше він офіційно ніде не працював, даних про те, що він має джерела для отримання коштів на проживання, суду не надано.
ЄСПЛ у своїх рішеннях у справах «Сіренко та інші проти України», «Штепа проти України», «Ноймайстер проти Австрії», «Харченко проти України» акцентує увагу на тому, що для виправдання тривалості тримання особи під вартою державні органи мають оцінювати конкретні факти та розглядати можливість застосування інших запобіжних заходів як альтернативу триманню під вартою. При цьому ЄСПЛ зазначає, що тяжкість висунутих проти особи обвинувачень і ризик її переховування або перешкоджання відповідному розслідуванню, указані як підстава для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не є достатніми при багаторазовому продовженні такого заходу, оскільки з плином часу тривале тримання особи під вартою вимагає додаткового обґрунтування, належного аналізу фактів щодо того, чи є такий запобіжний захід необхідний за цих обставин на відповідній стадії провадження.
Разом з тим, ЄСПЛ зазначає, що суди своїми рішеннями повинні забезпечувати не тільки права особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, а й високі стандарти охоронюваних загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає більшої суворості в оцінці порушень суспільних цінностей.
Однак, враховуючи, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, в тому числі і за ч.3 ст.185 КК України, суд вважає, що ризик вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення є актуальним. При цьому суд зважає на те, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , пов`язаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого.
Також, враховуючи наявність свідків які ще не допитані в суді, з урахуванням тяжкості злочину, суд вважає наявним та обґрунтованим ризик щодо можливості обвинуваченого в разі перебування на волі впливати на свідків з метою уникнення можливого покарання.
Відсутність міцних соціальних зв`язків та офіційного працевлаштування, наявність інших нерозглянутих кримінальних проваджень щодо нього, суд вважає обґрунтованим наявність ризику переховуватися від суду.
Судом розглядалась можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам, проте, враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, буде недостатнім для запобігання існуючим ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Керуючись ст.ст.176-178, 183,193-194, 197КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою - задовольнити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 02 травня 2025 року включно.
Копію ухвали для відома та виконання направити начальнику Державної установи Київський слідчий ізолятор Міністерства юстиції України.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів.

Суддя ОСОБА_1