Справа № 686/4959/25
Провадження № 1-кс/686/1957/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором, про тимчасовий доступ до речей та документів, у кримінальному провадженні №0000461 від 14.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

21.02.2025 року старший слідчий ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із клопотанням, погодженим процесуальним прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ЄРДПОУ НОМЕР_1 ), що за адресою АДРЕСА_1 , із можливістю вилучення даної інформації в відділенні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в АДРЕСА_2 .

В обґрунтування даного клопотання зазначено, що вказані документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, та які в подальшому будуть використовуватись як доказ у даному кримінальному провадженні.

Слідча в судове засідання не з`явилася, проте у клопотанні слідчої міститься прохання про проведення розгляду даного клопотання без її участі, в якому вона підтримує подане клопотання та просить його задовольнити.

Вивчивши надані матеріали, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Про те, матеріали даного клопотання містять лише витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.11.2024, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 14.11.2024, копія виписки з банківського рахунку за період 15.10.2024-14.11.2024 та протокол допиту потерпілого від 14.11.2024, рапорт працівника поліції.

Касаційний кримінальний суд у своїй постанові від 15 травня 2024 року зазначає, що витяг з ЄРДР не є кримінально-процесуальним рішенням та не може замінити постанову керівника відповідного органу прокуратури про призначення прокурора або групи прокурорів чи постанову керівника відповідного органу досудового розслідування про призначення слідчого або групи слідчих, які здійснюватимуть повноваження прокурорів чи слідчих у конкретному кримінальному провадженні, оскільки він не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує зазначені правові наслідки в кримінальному провадженні.

ЄРДР є лише електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до Реєстру, з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства та законодавства, яким урегульовано питання захисту персональних даних та доступу до інформації з обмеженим доступом.

Таким чином, витяг з ЄРДР не є процесуальним рішенням, а отже, не породжує жодних правових наслідків.

Касаційний кримінальний суд констатує, що певне процесуальне рішення, винесене під час досудового розслідування, має прийматися у формі, яка повинна відповідати визначеним кримінальним процесуальним законом вимогам до цього процесуального рішення.

Водночас витяг з ЄРДР не може замінити такого процесуального рішення. Тобто, наявні в ЄРДР відомості є похідними від процесуальних рішень прокурора, вони не можуть бути використані для встановлення або спростування факту винесення або не винесення прокурором певного процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Суд не зобов`язаний перевіряти підставність звернення та збирати докази на його підтвердження, а має лише перевірити правомірність та обґрунтованість такого, що відповідає положенням ст. 22 КПК України, відповідно до частини шостої якої суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, однак не перебирає на себе обов`язки сторони.

Відповідно до ст. 131 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно зі ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням (ч.3). Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні (ч.4). Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (ч.5).

У п. 5 ч. 1 ст. 162 КПК України визначено, що відомості, які можуть становити банківську таємницю належать до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах. Відтак, відомості про тимчасовий доступ до яких клопоче слідчий, належать до охоронюваної законом таємниці.

Відповідно ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення. Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно зі ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю (ч.5). Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачаються довести за допомогою цих речей і документів (ч.6). Отже, надання тимчасового доступу до речей і документів здійснюється виключно у випадку доведення стороною кримінального провадження у своєму клопотанні обставин, передбачених ч.ч. 5, 6 ст. 163 КПК України.

Статтею 160 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження. При цьому, обов`язок доведення обґрунтованості клопотання КПК покладає на сторону кримінального провадження, яка звертається із відповідним клопотанням.

Разом із тим, цих вимог закону слідчою дотримано не було. Так, у клопотанні слідча просить надати дозвіл на тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, які перебувають володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ЄРДПОУ НОМЕР_1 ), що за адресою АДРЕСА_1 , із можливістю вилучення даної інформації в відділенні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в АДРЕСА_2 в період часу з 14.11.2024 по час звернення ухвали до виконання.

Однак, зі змісту клопотання слідчої не вбачається, яке значення вказана інформація має для встановлення обставин у кримінальному провадженні саме за такий період часу. При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що саме по собі твердження слідчої про те, що відомості, які містяться у документах, дозвіл на тимчасовий доступ до яких просить надати слідча, можливо використати як докази, не є достатнім для підтвердження зазначених обставин, і не може слугувати підставою для надання дозволу на тимчасовий доступ до документів, що містять охоронювану законом таємницю.

Враховуючи викладене, а також те, що слідча у своєму клопотанні не довела достатніх підстав вважати, що документи (за період часу з 14.11.2024 по час звернення ухвали до виконання) дозвіл на доступ до яких просить надати слідча, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відомості, що містяться в цих документах, можуть бути використані як докази, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів, тому, подане слідчою клопотання, яке не є обґрунтованим, задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, що клопотання подано особою, якою не підтверджено право на подання клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання слідчої не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 160, 163, 164 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшої слідчої ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1