Справа № 357/4255/25
У Х В А Л А

31 березня 2025 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_3 ,

підозрюваний: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, в залі судових засідань в м. Біла Церква, Київської області по кримінальному провадженню №0000691 від 17.03.2025,

клопотання слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури в Київської області ОСОБА_3 ,

про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло в певний період доби відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білої Церкви, Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

Слідчий слідчого відділу Білоцерківського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , звернулась до слідчого судді даного місцевого суду з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний період добив межах строку досудового розслідування, в рамках кримінального провадження №0000691 від 17.03.2025, враховуючи наявність обставин, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177, ст. 178, пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Так, клопотання вмотивоване наступним, що досудовим розслідування встановлено, що 05 березня 2025 року близько 14 години 30 хвилин ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_6 у закладі «Козачок», що у буд. № 19 по вул. Ярмаркова в м. Біла Церква Київської області вживали алкогольні напої. В подальшому ОСОБА_6 , перебуваючи на лавці поблизу вказаного закладу «Козачок» заснув. В цей час у ОСОБА_4 виник протиправний умисел на викрадення мобільного телефону, належного ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що його дії залишаються непоміченими потерпілим ОСОБА_6 та сторонніми особами, шляхом вільного доступу, із кишені куртки, в яку був одягнений потерпілий, здійснив крадіжку мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A05s», моделі «SM-A057G/DSN», вартістю 4319 гривень 20 копійок.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 4319 гривень 20 копійок.

ОСОБА_4 28.03.2025 вручено письмове повідомлення підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно та в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними по провадженню доказами, а саме:

-заявою потерпілого ОСОБА_6 , який просить притягнути до кримінальної відповідальності невідому йому особу, яка близько 14 год. 30 хв. 05.03.2025 здійснила крадіжку належного йому мобільного телефону;

-показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який повідомив про обставини вчинення вище вказаного кримінального правопорушення;

-протоколом огляду коробки від мобільного телефону «Samsung Galaxy A05s» та визнання її речовим доказом;

-протоколом отримання від ОСОБА_7 мобільного телефону «Samsung Galaxy A05s», оглядом вказаного телефону та визнання його речовим доказом;

-показаннями свідка ОСОБА_7 , який повідомив про обставини вчинення вище вказаного кримінального правопорушення;

-показаннями свідка ОСОБА_8 , яка повідомила про обставини вчинення вище вказаного кримінального правопорушення;

-показаннями свідка ОСОБА_9 , який повідомив про обставини вчинення вище вказаного кримінального правопорушення;

-показаннями підозрюваного ОСОБА_4 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування ОСОБА_4 строку запобіжного у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний період доби, вбачається необхідність запобігання останнього переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування ОСОБА_4 строку запобіжного у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний період доби, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування такого виду запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду,незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

На думку слідства, ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду є те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, йому загрожує кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на досить тривалий строк. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків може спонукати підозрюваного ОСОБА_4 змінювати своє місце проживання, або ж у інший спосіб уникати суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що ОСОБА_4 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких умисних злочин, за які реально відбував покарання у місцях позбавлення волі. Так, ОСОБА_4 засуджений Білоцерківським міськрайонним судом Київської області від 04.10.2021 за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років. Звільнений 22.11.2024 із Білоцерківської ВК Київської області (№35) по відбуттю строку покарання. Отже, після звільнення з місць позбавлення волі належних висновків для себе не зробив, проігнорував встановлені законом норми поведінки в суспільстві та знову підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину проти власності.

Зазначене свідчить про відсутність будь яких стримуючих факторів щодо вчинення протиправної поведінки, в тому числі кримінального правопорушення. Тому наявні передумови для вчинення останнім інших злочинів.

У світлі наявності зазначеного ризику необхідно враховувати період початку злочинного шляху ОСОБА_4 . Так, останній достовірно знаючи про воєнний стан на території України, неспровоковану військову агресію проти українського народу з боку російської федерації, усвідомлюючи надзвичайно складний період в житті української нації, протиставив себе державі, суспільному порядку та моральності. Характер вчиненого кримінального правопорушення, поведінка ОСОБА_4 , вказує на його зверхність по відношенню до оточуючих та відсутність у нього загальноприйнятих норм моралі, поведінки в побуті та у суспільстві в цілому, а відтак наявність у нього морального бажання та схильності до вчинення інших кримінальних правопорушень.

Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий вважає, що зазначене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у світлі чого сторона обвинувачення просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний період доби в межах строку досудового розслідування.

Позиція сторін

У судовому засіданні прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримала у повному обсязі, просила задовольнити з підстав, вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваного та його соціальний статус, при цьому навела доводи викладені в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні проти розгляду клопотання без участі захисника не заперечував та не заперечував проти задоволення клопотання.

Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався, у ракурсі установлених фактичних обставин

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та долучені до нього документи, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали, та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є: … 9) запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).

При цьому, відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

У цьому випадку, вимоги ч. ч. 1, 2 та 6 ст. 132 КПК України заявником (слідчим та прокурором) дотримано, а тому слідчий суддя вважає за можливе перейти до питання оцінки обставин вказаних стороною обвинувачення, як передумови, яка слугує для застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження з урахуванням наступного.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п.1- п.3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 12 частини 1 вказаної статті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний - обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного - обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним - обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як убачається з матеріалів клопотання, у цьому випадку, необхідність його застосування слідчий, прокурор обґрунтовують тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку з чим останній, будучи обізнаним з мірою покарання за вчинене діяння, може здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України.

Так, в ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за викладених у клопотанні обставин.

За вказаним фактом, відомості по матеріалах 17.03.2025 було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате розслідування провадження за №0000691, у ході якого ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також подано органом досудового розслідування до слідчого судді дане клопотання про застосування запобіжного заходу, аналізуючи яке на дотримання положень КПК України, слідчий суддя враховує таке.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 вручено з дотриманням вимог ч. 2 ст. 278 КПК України.

Копія клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному вручено з дотриманням вимог ч. 2 ст. 184 КПК України.

На час розгляду порушеного у клопотанні питання стосовно підозрюваного встановлено такі відомості: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Білої Церкви Київської області, громадянин України, з професійно-технічною освітою, неодружений, не працюючий, не депутат, без місця реєстрації та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , абонентський номер телефону НОМЕР_1 , раніше судимий: 1) Рокитнянським районним судом Київської області від 05.02.2001 за ч. 3 ст. 140 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 45 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим строком 1 рік; 2)Білоцерківським міськрайонним судом Київської області від 30.01.2004 за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки. Звільнений 29.10.2007 з Бориспільської ВК Київської області (№119) по відбуттю строку покарання; 3) Білоцерківським міськрайонним судом Київської області від 22.05.2009 за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років. Ухвалою Апеляційного судом Київської області від 28.10.2009 до 7 років позбавлення волі із конфіскацією майна. Звільнений 06.12.2013 з Бердичівської ВК Житомирської області (№70) по відбуттю строку покарання; 4) Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 01.08.2014 за ст. 395 КК України до покарання у виді арешту строком 2 місяці. Звільнений 01.10.2014 з Київського СІЗО (№13) по відбуттю покарання; 5) Білоцерківським міськрайонним судом Київської області від 23.03.2015 за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 6) Білоцерківським міськрайонним судом Київської області від 20.05.2015 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років; 7) Ірпінським міським судом Київської області від 30.05.2018, за ст. 391, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 8 місяців. Звільнений 26.02.2019 з Старобабанівської ВК Черкаської області (№92) по відбуттю строку покарання; 8) Білоцерківським міськрайонним судом Київської області від 04.10.2021 за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років. Звільнений 22.11.2024 із Білоцерківської ВК Київської області (№35) по відбуттю строку покарання.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Слідчий суддя, аналізуючи питання наявності обставин, визначених ст. 132, пунктів 1, 5 ч. 1 ст. 177, пунктів 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, приходить до наступних висновків у цій справі.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, № 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують її з останнім, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Також, слідчий суддя сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у цьому провадженні, адже враховуючи позицію ЄСПЛ в частині того, що наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії) та вважає, у даному конкретному випадку, обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, зокрема вони є дійсними, у тому числі в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Поряд з цим, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі визначені пунктами 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України, уважає, що вони у своїй сукупності, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків; репутація підозрюваного; майновий стан; наявність постійного місця проживання; відсутність утриманців; вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, а також ризики переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, що їх створює підозрюваний, вказують на те, що обставини передбачені п пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України є дійсними.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити в майбутньому. Отже, ризики слід вважати наявними за умови встановлення їх імовірності. Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. При встановленні ризиків Суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню.

На думку слідчого судді, ризик переховування обвинуваченого від суду є реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 та суворість можливого покарання. Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, санкція якої відносить інкримінований злочин до тяжких і передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років. Отже, усвідомлюючи тяжкість покарання, підозрюваний може вчиняти дії, спрямовані на переховування від суду.

Кримінальне провадження не є статичним, що обумовлює можливість непрогнозованої зміни поведінки обвинуваченого. Співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у вигляді потенційного ув`язнення у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі, у перспективі робить цей ризик достатньо високим.

Щодо можливості вчинення іншого кримінального правопорушення суд зазначає, що ОСОБА_4 не працевлаштований, не має стійких соціальних зв`язків, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких умисних злочин, за які реально відбував покарання у місцях позбавлення волі, після звільнення з місць позбавлення волі належних висновків для себе не зробив, проігнорував встановлені законом норми поведінки в суспільстві та знову підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину проти власності, що вказує на схильності ОСОБА_4 до вчинення інших кримінальних правопорушень.

Відносно питання того чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом обрання іншого запобіжного заходу, то суд у світлі факторів пов`язаних з характером вказаної особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій особа піддається кримінальному переслідуванню, вважає недостатнім застосуванням більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та є підстави вважати про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає задоволенню, у зв`язку з чим для запобігання зазначених ризиків слідчий суддя вважає доцільним застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 передбачений ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною залишати місце проживання у період часу з 22:00 години до 06:00 години наступної доби, за адресою: АДРЕСА_1 , з покладанням на останнього певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 131, 132, 176 - 178, 181, 184, 193, 194, 196, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури в Київської області ОСОБА_10 , по кримінальному провадженню №0000691 від 17.03.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний період доби відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22:00 години до 06:00 години наступної доби, в межах строку досудового розслідування, а саме по 28.05.2025.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до кабінету старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області по вулиці Привокзальна, 3, м. Біла Церква, Київської області за першим викликом, а також до прокурора, або суду, залежно від стадії кримінального провадження, що обґрунтовується необхідністю проведення процесуальних дій із підозрюваним;

- у нічний час з 22 год 00 хв до 06 год 00 хв не відлучатися із місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти, прокурора, суд про зміну місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконання покладених на нього обов`язків.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений не з`явиться без поважних причин за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваним покласти на службу превенції Білоцерківського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області на території обслуговування, якого проживає ОСОБА_4 .

Покладені на підозрюваного ухвалою обов`язки діють по 28.05.2025 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддяОСОБА_11