Номер провадження: 11-сс/813/1630/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.10.2024 року про відмову в задоволенні його скарги на бездіяльність слідчого, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність слідчого ГУНП в Одеській області, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що до скарги не було додано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження тієї обставини, що заява адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , від 16.09.2024 року, яка нібито була направлена на електронну пошту ГУНП в Одеській області була отримана адресатом.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою задовольнити його скаргу, визнати незаконною бездіяльність слідчого ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та зобов`язати ГУНП в Одеській області внести до ЄРДР відомості про злочин за заявою адвоката ОСОБА_6 від 16.08.2024 року про вчинення ОСОБА_8 злочинів, передбачених ст.ст. 382, 383 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що слідчий суддя неналежним чином розглянув скаргу, оскаржувана ухвала ґрунтується на припущеннях.

Крім того, адвокат зазначає, що ним слідчому судді надані супровідний лист ОРУП №2 ГУНП в Одеській області від 26.08.2024 року № 61/9823, яким його заяву в інтересах ОСОБА_9 , щодо можливого скоєння ОСОБА_8 злочинів перенаправлено до ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області та відповідь ВП №1 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області від 23.08.2024 року № 61-2-В-639, які свідчать про те, що саме ГУНП в Одеській області отримало заяву адвоката ОСОБА_6 від інтересах ОСОБА_7 про скоєння ОСОБА_8 злочинів, передбачених ст.ст.382, 383 КК України.

Також, ГУНП отримало скаргу адвоката, яка надіслана за допомогою системи «Електронний суд» разом із направленням скарги до суду 27.09.2024 року. Судом двічі (листи від 27.09.2024 року та від 01.10.2024 року) було повідомлено про розгляд скарги, запропоновано надати підтвердження або спростування отримання звернення про скоєння злочину. Жодних документів від ГУНП в Одеській області до суду не надійшло.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Учасники провадження в судове засідання апеляційного суду не з`явились, незважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, клопотань про відкладення судового розгляду не подавали.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Враховуючи неявку учасників процесу в судове засідання, колегія суддів, керуючись вимогами ч. 4 ст. 405 та ч. 4 ст. 107 КПК України, вважає за можливе апеляційний розгляд здійснити за відсутності учасників провадження та фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На підставі аналізу змісту оскаржуваної ухвали слідчого судді вбачається, що вона вищенаведеним нормам кримінального процесуального закону не відповідає, з огляду на наступне.

З матеріалів провадження вбачається, що адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Київського районного суду міста Одеси зі скаргою на бездіяльність слідчого ГУНП в Одеській області. В обґрунтування скарги зокрема зазначив, що 16.08.2024 року засобами електронного зв`язку ним було подано до ГУНП в Одеській області заяву з проханням, в тому числі: 1) зареєструвати в ЄРДР відомості про скоєння ОСОБА_10 злочину, передбаченого ст.382 КК України - невиконання ухвали суду у справі №523/7675/24 від 23.05.2024 року; 2) зареєструвати в ЄРДР відомості про скоєння ОСОБА_10 злочину, передбаченого ст.383 КК України - завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення з обвинуваченням особи в тяжкому злочині, вчинені з корисливих мотивів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Заявник скаргу обґрунтував тим, що 03.09.2024 року ним були отриманий лист №61/9823 від 26.08.2024 року (штамп поштового відділення 29.08.2024 року), яким ГУНП в Одеській області направило його заяву про скоєння злочину до ВП №1 Одеського РУП №2 «…та прийняття рішення…». Для відома. Листом №61-2-Б-539 від 23.08.2024 року (за три дні до відправки з ГУНП в Одеській області) ВП №1 ОРУП №2 повідомило його про те, що його «адвокатський запит» розглянутий, «…не вбачається кримінальної відповідальності за ст.ст.382, 383 КК України, рекомендуємо Вам звернутись до суду».

Стверджував, що ніяких звернень, ані адвокатських запитів, ані заяв про скоєння злочину до ВП №1 ОРУП №2 він не направляв, єдина підстава для відповіді може бути лише його, незаконно перенаправлена заява про скоєння злочину, адресована ГУНП в Одеській області.

Посилаючись на викладене, керуючись зокрема ст.ст.60, 303 КПК України, просив слідчого суддю: 1) визнати незаконною бездіяльність ГУНП в Одеській області, що полягає у відмові внесені до ЄРДР відомостей про злочин за заявою адвоката ОСОБА_6 від 16.08.2024 року, щодо скоєння ОСОБА_10 злочинів, передбачених ст.ст.382, 383 КК України; 2) зобов`язати ГУНП в Одеській області внести до ЄРДР відомості про злочин за заявою адвоката ОСОБА_6 від 16.08.2024 року, щодо скоєння ОСОБА_10 злочинів, передбачених ст.ст.382, 383 КК України.

Натомість, слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні скарги по суті зазначив, що до скарги не було додано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження тієї обставини, що заява адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , від 16.08.2024 року, яка нібито була направлена на електронну пошту ГУНП в Одеській області була отримана адресатом.

При цьому, слідчий суддя посилався на положення ч.1 ст.11 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та, враховуючи засаду змагальності, передбачену ст.22 КПК України, критично оцінив скрін - копію поштової скриньки, яка було додана заявником, оскільки з неї не вбачається, що вищевказана заява була доставлена.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду, оскільки слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України (ст. 26 КПК України). Слідчий суддя не може виходити за межі поданої скарги.

Разом з тим, в ухвалі, слідчий суддя зазначив, що скаржником при зверненні до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР не було доведено факту отримання органом досудового розслідування відповідної заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Водночас, висновок слідчого судді про те, що адвокатом ОСОБА_6 не надано повідомлення або підтвердження від адресата (ГУНП в Одеській області) про одержання ним заяви адвоката ОСОБА_6 , від інтересах ОСОБА_7 , від 16.08.2024 року про вчинення кримінального правопорушення, суперечить матеріалам справи, оскільки згідно листа ОРУП №2 ГУНП в Одеській області від 26.08.2024 року № 61/9823, заяву адвоката в інтересах ОСОБА_9 , щодо можливого скоєння ОСОБА_8 злочинів перенаправлено до ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області що свідчить про те, що саме ГУНП в Одеській області отримало первісну заяву про вчинення злочину.

Таким чином, адвокатом ОСОБА_6 були надані документи, що підтверджують факт звернення ним із заявою про вчинення злочину та слідчий суддя з формальних підстав відмовивши в задоволенні скарги, фактично порушив право учасників провадження на доступ до суду, у зв`язку з чим, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя порушив вимоги КПК України, оскільки слідчий суддя фактично прийняв рішення про відмову у задоволенні скарги без дослідження її доводів, обмежившись лише формальним зазначенням про ненадання доказів отримання слідчим органом заяви про вчинення злочину.

Апеляційним судом встановлено, що скаргу подано належною особою та щодо бездіяльності, яка підлягає оскарженню на досудовому провадженні в порядку, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що слідчий суддя не надав оцінки змісту скарги адвоката ОСОБА_6 , отже не міг зробити висновок про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Апеляційний суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Частина 2 статті 19 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії (стаття 8 Конституції України), зобов`язує органи державної влади та їхніх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до припису ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

При цьому, на думку апеляційного суду, в подібних випадках слід керуватися положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього кодексу, зокрема п.14 якої передбачає доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень.

Враховуючи викладене, а також те, що колегія суддів позбавлена можливості постановити рішення по суті скарги адвоката ОСОБА_6 , оскільки її доводи не були предметом розгляду слідчого судді, тому апеляційний суд приходить до висновку, що його скарга підлягає поверненню до суду 1-ої інстанції для розгляду іншим слідчим суддею.

Отже, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а у справі необхідно постановити нову ухвалу, якою скаргу адвоката ОСОБА_6 повернути до суду 1-ої інстанції для розгляду по суті слідчим суддею.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 32, 303, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.10.2024 року про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність співробітників поліції, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідуваньу тому ж суді іншим слідчим суддею.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4