ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 285/668/24

Провадження № 1-кп/0285/430/24

20 грудня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження та інші учасники у судовому провадженні:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачена ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження № 0000015 та № 0000281

за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новоград-Волинський Житомирської області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженої, з середньою освітою, яка має четверо неповнолітніх дітей, щодо трьох з них позбавлена батьківських прав, офіційно не працює, раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 190 КК України, -

встановив:

30 грудня 2023 року, ОСОБА_4 , перебувала у гостях у своєї сестри ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_2 .

Цього ж дня, близько 11 години ОСОБА_5 звернулась до своєї сестри ОСОБА_4 з проханням сходити у місцевий магазин та придбати там продукти харчування, на що остання погодилась.

В цей час, місці та за вказаних обставин, у ОСОБА_4 виник, умисел на заволодіння чужим майном, а саме мобільним телефоном, належним її сестрі ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій вищевказаний злочинний умисел, ОСОБА_4 , користуючись наявністю довірливих відносин, попросила сестру ОСОБА_5 надати їй в тимчасове користування мобільний телефон, щоб перебувати на зв`язку. На дане прохання ОСОБА_5 погодилась та добровільно надала ОСОБА_4 свій мобільний телефон торговельної марки «Хіаоmі», моделі «Redmi 9С (M2006C3MNG) 2/32Gb», у захисному чохлі-бампері торговельної марки «Make Future», моделі «Хіаоmі Redmi 9С Air (Clear TPU)».

Отримавши у такий спосіб чуже майно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на протиправне, заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_4 , утримуючи вищевказаний мобільний телефон у своїх руках, вийшла з будинку та не маючи наміру повернути вказане майно, місце вчинення злочину залишила.

У подальшому ОСОБА_4 мобільним телефоном ОСОБА_5 торговельної марки «Хіаоmі», моделі «Redmi 9С (M2006C3MNG) 2/32Gb», вартістю 2969 грн. 10 коп. у захисному чохлі-бампері торговельної марки «Make Future», моделі «Хіаоті Redmi 9С Air (Clear TPU)», вартість 76 грн. 67 коп. розпорядилась на власний розсуд, спричинивши таким чином потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 3045 грн. 77 коп.

Крім того, 15 січня 2024 року близько 07 години 40 хвилин ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на автомобілі-таксі «Volkswagen Touran» н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 приїхали до відділення банку АТ "УКРСИББАНК" по вулиці Шевченка, 17 в м. Звягель, Житомирської області, де ОСОБА_6 надав свій мобільний телефон ОСОБА_4 та доступ на даному телефоні до додатку «UKRSIB online» з його рахунком НОМЕР_2 в банку АТ "УКРСИББАНК" для сплати за послуги таксі.

У зазначений день, час і місці, та за вказаних обставин ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що в Україні 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» введено воєнний стан, який Указом Президента України наразі продовжений, вирішила умисно, таємно, повторно викрасти гроші з рахунку НОМЕР_2 ОСОБА_6 .

Відразу, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення за допомогою додатку «UKRS1B online» на мобільному телефоні ОСОБА_6 о 07 годині 45 хвилин здійснила операцію щодо переказу з рахунку НОМЕР_2 ОСОБА_6 10000 гривень на рахунок НОМЕР_3 в банку АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_7 , який попередньо надав номер своєї банківської картки до вказаного рахунку, та при цьому не був обізнаний із злочинним умислом ОСОБА_4 та не перебував з нею в злочинній змові.

Тоді, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , підійшли до банкомату АТ КБ «ПриватБанк», що по вулиці Соборності, 13 м. Звягель, де ОСОБА_7 , за допомогою своєї банківської картки о 07 години 49 хвилин здійснив транзакцію у банкоматі по зняттю грошових коштів у сумі 10000 гривень з свого рахунку, які належать ОСОБА_6 , та які відразу забрала ОСОБА_4 . У подальшому ОСОБА_4 з 10000 гривень заплатила ОСОБА_7 за послуги таксі 446 гривень, а 9554 гривень залишила собі.

Далі, 15 січня 2024 року близько 08 години 30 хвилин ОСОБА_4 та ОСОБА_6 знаходилися неподалік магазину Продукти-1266 ТОВ АТБ-Маркет, що по вул. Житомирська, 112, в м. Звягель, Житомирської області.

У зазначений день, час і місці, та за вказаних обставин ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на умисне, таємне, повторне, під час воєнного стану, викрадення грошей з рахунку НОМЕР_2 в банку АТ "УКРСИББАНК" ОСОБА_6 , переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, під надуманим приводом, взяла у ОСОБА_6 мобільний телефон з якого за допомогою додатку «UKRSIB online» з рахунку НОМЕР_2 ОСОБА_6 о 08 годині 34 хвилини здійснила операцію щодо переказу 7000 гривень на свій рахунок НОМЕР_4 в банку АТ КБ «ПриватБанк», тобто таким чином здійснила крадіжку вказаних грошей.

Тоді, ОСОБА_4 підійшла до банкомату АТ КБ «ПриватБанк», що no вул. Житомирська, 116, м. Звягель, де за допомогою своєї банківської картки о 08 годині 44 хвилини здійснила транзакцію у банкоматі по зняттю з свого рахунку грошових коштів в сумі 7000 гривень, які належать ОСОБА_6 .

Тобто, ОСОБА_4 умисно, таємно, повторно, під час воєнного стану викрала 16554 гривні, які належать ОСОБА_6 , та розпорядилася ними на власний розсуд, спричинивши потерпілому майновий збиток на вказану суму.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнала повністю та надала покази, що вона не оспорює обставини,

які викладені в обвинувальному акті, детально розповіла про шахрайські дії щодо потерпілої ОСОБА_5 та крадіжку коштів потерпілого ОСОБА_6 , у вчиненому дуже розкаюється, висновки для себе зробила, вказала, що має неповнолітніх дітей до яких хоче повернутися.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судове засідання не зявилися, у заявах до суду просять розгляд справи провести у їх відсутності, потерпіла ОСОБА_5 претензій до обвинуваченої не має, збитки їй відшкодовані, цивільний позов подавати не буде, щодо міри покарання покладається на розсуд суду та просить її суворо не карати, потерпілий ОСОБА_6 щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченою ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого їй обвинувачення, а також те, що вона не піддавала сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальних актах, правильно розуміла зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченої, а також у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження у зв`язку з чим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням інформації, що стосуються особи обвинуваченого та речових доказів у справі.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного та на підставі допиту обвинуваченої, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю, та її дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, щодо потерпілого ОСОБА_6 , як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, та її дії суд перекваліфіковує з ч. 2 ст. 190 КК України на ч. 1 ст. 190 КК України, щодо потерпілої ОСОБА_5 , як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), оскільки кримінальне провадження, за яким ОСОБА_4 обвинувачувалася за ч. 1 ч. 190 КК України щодо потерпілого ОСОБА_8 , ухвалою суду закрито на підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності Закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, по події щодо потерпілої ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку, по події щодо потерпілого ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, по події щодо потерпілої ОСОБА_5 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винна перебуває у сімейних відносинах та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, по події щодо потерпілого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, відсутність матеріальних та моральних претензій з боку потерпілих, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка повністю визнала свою вину, щиро розкаялася у вчиненому, за місцем проживання характеризувався негативно, має четверо неповнолітніх дітей, щодо трьох з них позбавлена батьківських прав, на обліку у психоневрологічному та наркотичному відділенні не перебуває, раніше не судима, суд доходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 можливе в умовах без ізоляції від суспільства.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, зокрема, за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу та за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, у межах санкцій даних частини статтей. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та призначити покарання у виді позбавлення волі, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України, із застосуванням ст. 76 КК України, що буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Судові витрати у кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченої.

Цивільний позов не заявлений.

Арешт на майно не накладався.

Запобіжний захід не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 66, 67 КК України, ст. ст. 100, ч. 3 ст. 349, 368, 370, 373, 374, 615 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 2 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі ) гревень 00 копійок.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Увідповідності до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_4 , відповідно до ст. 76 КК України, наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи, а саме: 1514 грн 56 коп, згідно довідки про витрати від 22.01.2024 № СЕ-19/106-24/816-ТВ.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1