ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2024 Справа №607/21596/24 Провадження №1-кп/607/2041/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Багрія Т.Я., з участю секретаря судового засідання Новосад С.В., прокурора Самойлова П.Г., обвинуваченого ОСОБА_1 , у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши кримінальне провадження №0000115, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Грабовець Тернопільського району Тернопільської області, українця, громадянина України, освіта середня, працюючого в товаристві «Тернопільська птахофабрика» вантажником, освіта середня, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше несудженого,

про обвинувачення за ч.1 ст.382 КК України,-

встановив:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.09.2020 року (справа ЄУН - 607/12023/20), яка набрала законної сили 23.10.2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1(однієї) тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Також, постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.05.2021 року (справа ЄУН - 607/3736/21), яка набрала законної сили 21.05.2021 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1(однієї) тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки. Знаючи про наявність постанов суду, будучи ознайомлений з ними у ОСОБА_1 виник умисел на невиконання судових рішень, що набрали законної сили. Реалізовуючи свій умисел ОСОБА_1 , будучи позбавленим права керувати транспортними засобами умисно не виконував судові рішення. Зокрема, 15.02.2024 року близько 01 год: 06 хв. він умисно керував транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 та їхав по вул.Польова в с.Прошова Тернопільського району Тернопільської області, де був зупинений працівниками СРПП відділення поліції №1 (м.Тернопіль) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області за порушення Правил дорожнього руху. Стосовно ОСОБА_1 було складено протокол в справі про адміністративне правопорушення від 15.02.2024 року, серії ААБ №005420 за ч.1 ст.130 КУпАП. Також, відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 15.02.2024 року, серії ВАД №937938, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126, ч.2 ст.122, ч.5 ст.121, ч.1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 достовірно знаючи про наявність постанов Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.09.2020 року (справа ЄУН - 607/12023/20) та 12.05.2021 року (справа № 607/3736/21), які набрали законної сили та якими на нього накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, будучи ознайомленим з вказаними постановами, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об єднаннями на всій території України, вчинив дії щодо умисного невиконання рішень суду.

На запитання передбачені ст.348 КПК України обвинувачений ОСОБА_1 надав відповіді: суть обвинувачення зрозуміла, вину визнає, надавати показання не бажає. У вчиненому щиро розкаюється.

Враховуючи, що учасники судового провадження не заперечували, в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним досліджувати докази щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що визнання обвинуваченим ОСОБА_1 вини у вчиненні інкримінованого йому злочину є належним і допустимим доказом його винуватості. За таких обставин суд прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.382 КК України, тобто умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили. Дії обвинуваченого ОСОБА_1 кваліфіковано правильно.

При призначенні покарання ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не суджений, відомості, що його характеризують, а також, обставини, які пом`якшують покарання це визнання вини, сприяння встановленню істини, щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання в обвинувальному акті не зазначено.

З метою виправлення ОСОБА_1 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень йому доцільно призначити покарання передбачене ч.1 ст.382 КК України у виді позбавлення волі.

В контексті ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим та іншими особами.

З врахуванням правової позиції прокурора Самойлова П.Г. про звільнення винного від відбування покарання з випробуванням, наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, який раніше не суджений, суд прийшов до переконання, що виправлення ОСОБА_1 можливе без ізоляції від суспільства. Тому, відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_1 доцільно звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк із покладенням обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Крім цього, в порядку передбаченому абз.2 ч.3 ст.76 КК України суд покладає на ОСОБА_1 обов`язок передбачений п.2 ч.3 ст.76 КК України, необхідний і достатній для його виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання.

Керуючись статями 8, 129 Конституції України, 349, 369-371, 373-376, 392-395, 532, 535 КПК України, 50, 65, 66, 75, 76, 382 КК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.382 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки з випробуванням та встановити йому іспитовий строк - 2 (два) роки.

Згідно з ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України на ОСОБА_1 покласти обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Копію вироку вручити сторонам.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку шляхом подачі апеляції, особами визначеними у ст.393 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення, що набрало законної сили звертається до виконання не пізніше як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Головуючий суддяТ. Я. Багрій