УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/14207/24

Провадження № 1-кс/712/6182/24

03 грудня 2024 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м Черкаси ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , заявниці ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах потерпілої ОСОБА_3 на постанову слідчого Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області про закриття кримінального провадження № 0000700 від 05.05.2022 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

28 листопад 2024 року адвокат ОСОБА_4 в інтересах потерпілої ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області про закриття кримінального провадження № 0000700 від 05.05.2022 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

В обґрунтування скарги посилався на те, що в провадженні сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження, яке внесене 05.06.2022 р. до ЄРДР за №0000700, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України по факту спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_3 та її малолітньому сину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 на електронну адресу представника потерпілої ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 надійшла відповідь старшого дізнавача СД Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 від 20.11.2024 р. №69283-2024 на адвокатський запит від 07.11.2024 р., до якої долучено копію постанови про закриття кримінального провадження від 25.09.2024 р. у кримінальному провадженні №0000700 від 05.06.2022 р. за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. При цьому, у супровідному листі старшого дізнавача СД Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 від 20.11.2024 р. №69283-2024 наведено недостовірну інформацію про направлення раніше (за часом) на адресу представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 постанови від 25.09.2024 р. про закриття кримінального провадження №0000700, що взагалі не відповідає дійсності та матеріалам справи. Адже у цьому листі від 20.11.2024 р. не наведено жодного доказу вручення (чи направлення поштою) оскаржуваної постанови дізнавача потерпілою стороною.

З вищевказаним процесуальним рішенням старшого дізнавача СД Черкаського РУП ОСОБА_7 потерпіла ОСОБА_3 категорично не погоджується та вважає оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження від 25.09.2024 р. незаконною, необґрунтованою, прийнятою з грубими порушеннями норм чинного КПК України стосовно повноти та всебічності досудового розслідування. Старшим дізнавачем Черкаського РУП ОСОБА_8 не з`ясовані належним чином фактичні обставини події кримінального проступку за ознаками ч.1 ст.125 КК України, про які повідомляла потерпіла сторона, а саме: 28.05.2022 р. близько 20 год. 50 хв. гр. ОСОБА_9 з хуліганських мотивів здійснив напад на потерпілу ОСОБА_3 на вулиці Суботіна в м. Черкаси, в ході якого заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді крововиливів м`яких тканин шиї, крововиливів правої гомілки, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Окрім того, в ході цього нападу ОСОБА_9 заподіяв тілесні ушкодження малолітньому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді крововиливів та садна м`яких тканин обличчя, крововиливу грудної клітки зліва, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.. Про вказані обставини повідомила свідок ОСОБА_11 у своєму повідомленні від 28.05.2022 р. до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, на лінію «102». Натомість у оскаржуваній постанові старшого дізнавача ОСОБА_7 від 25.09.2024 р. наведено відомості лише за останню заяву ОСОБА_3 від 04.06.2022 р. про скоєння кримінального правопорушення, яку потерпіла подала вже після отримання висновку спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи від 30.05.2022 р. Не оголосити підозру ОСОБА_9 , а також не провели цілого комплексу слідчо процесуальних дій, спрямованих на з`ясування обставини вчиненого кримінального проступку, а саме: - не організовано одночасного допиту ОСОБА_9 та ОСОБА_3 з приводу наявних розбіжностей у поясненнях сторін щодо фактичних обставин спричинення тілесних ушкоджень потерпілій та її сину, - не допитано всіх свідків події злочину, зокрема, співробітників Управління патрульної поліції в Черкаській області, які здійснювали виїзд 28.05.2022 р. на місце сусідського конфлікту (зокрема, ОСОБА_12 ), не досліджено належним чином копії відеозапису з камер відеоспостереження на вул. Суботіна в м.Черкаси виконаних в день скоєння кримінального правопорушення, - не досліджено належним чином відеозапис за участі зловмисника ОСОБА_9 , де останній вибачається перед потерпілою за скоєння кримінального проступку (а не за поведінку «престарілої собаки», про що вказано в оскаржуваній постанові від 25.09.2024 р.) та не встановлено природу тілесних ушкоджень, які були зафіксовані висновками спеціалістів Черкаського обласного СМЕ у потерпілих ОСОБА_3 та її сина ОСОБА_10 ; - не виконано вказівки Черкаської окружної прокуратури від 18.01.2023 р. стосовно активізації досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Заявниця та адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги.

Суд дослідивши матеріали, матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників процесу, приходить до висновку.

Статтею 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадженняє захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Окрім цього, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Слід звернути увагу, що ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст.94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Нормами ст.26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

З положень ст.84 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Відповідно до ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

В ході розгляду скарги встановлено, що в провадженні СД Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області перебували матеріали кримінального провадження № 0000700 від 05.05.2022 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

25 вересня 2024 року постановою дізнавача СД Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області кримінальне провадженню № 0000700 від 05.05.2022 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення у діях ОСОБА_9 .

Відповідно до ст.ст. 283,284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, у зв`язку з чим рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження відповідно до встановленої законом процесуальної процедури.

Під час розгляду вказаної скарги встановлено, що постанова від 25.09.2024 року не вмотивована належним чином, оскільки не містить повного та об`єктивного дослідження слідчим всіх обставин справи, на які посилалась заявниця у заяві про вчинення кримінального правопорушення у співставленні до результатів проведених слідчих дій.

Зокрема, слідчим не зроблений висновок з посиланням на проведені у кримінальному провадженні слідчі дії, чи мав місце факт заподіяння тілесних ушкоджень дитині заявниці під час конфлікту з ОСОБА_9 , якщо так, який механізм їх заподіяння, відтак не мотивовано конкретно, які ознаки складу злочину відсутні у діях особи, на яку заявниця вказала у заві про вчинення кримінального правопорушення.

19 липня 2024 року прокурором надано вказівки про проведення слідчих та процесуальних дій, відповідно до наданих вказівок дізнавачем не виконані вказівки з приводу залучення спеціаліста повторно оглянути долучений ОСОБА_3 відеозапис, допитати в якості свідка ОСОБА_13 , допитати в якості свідка співробітника тральної поліції ОСОБА_12 ..

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що спірна постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно, а тому підлягає скасуванню.

При новому розслідуванні дізнавачу слід виконати необхідні дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність обставин, що виключають кримінальне провадження і в залежності від встановленого прийняти обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову від 25 вересня 2024 року старшого дізнавача СД Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження № № 0000700 від 05.05.2022 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали проголошено 05 грудня 2024 року