Справа №705/807/25
1-в/705/99/25 УХВАЛА
19 лютого 2025 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань клопотання т.в.о. начальника державної установи «Старобабанівська виправна колонія №92» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Собківка, Уманського району, Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше неодноразово судимого, який відбуває покарання за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.07.2022, яким засуджений за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, зміненого ухвалою Черкаського апеляційного суду від 14.12.2022, та на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26.05.2023, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці,
До Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання т.в.о. начальника державної установи «Старобабанівська виправна колонія №92» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України відносно ОСОБА_4 , який відбуває покарання за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.07.2022, яким засуджений за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, зміненого ухвалою Черкаського апеляційного суду від 14.12.2022, та на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26.05.2023, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці.
У клопотанні зазначено про те, що початок строку відбування покарання 17.05.2022, кінець строку відбування покарання 17.08.2027.
Станом на 23.01.2025 ОСОБА_4 відбув 1/2 строку покарання 02 роки 08 місяців 06 днів, а невідбута частина становить 02 роки 06 місяців 24 дні.
Під час утримання в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» характеризувався негативно. До суспільно-корисної праві не залучався. Заохочень не мав, двічі порушив установлений порядок відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення були погашені у встановленому законом порядку.
З 14.03.2023 відбуває покарання в державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)». За період відбування покарання характеризується позитивно. Працевлаштований на виробництві в майстерні установи столяром. До праці ставиться сумлінно, за що 4 рази заохочувався правами начальника установи. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. У відношенні до представників адміністрації колонії ввічливий, на заходи виховного та профілактичного характеру реагує позитивно, робить позитивні висновки завжди. За характером врівноважений, в середовищі засуджених неконфліктний. Підтримує рівні стосунки із засудженими позитивної спрямованості.
Має заборгованість за вироком суду від 07.06.2022 на користь держави на проведення експертизи в розмірі 1372,96 грн., але документи з державної виконавчої служби про утримання позовів не надходили і утримання не проводилися.
Адміністрація колонії вважає, що засуджений ОСОБА_4 став на шлях виправлення, тому до нього може бути застосовано заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, у виді обмеження волі.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та заміни засудженому міри покарання на більш м`яке, оскільки вважає, що не доведено, що засуджений став на шлях виправлення, заохочення застосовані до нього за незначний період відбування покарання. Крім того, засуджений за період відбування покарання мав ряд стягнень. Вважає необхідним врахувати особу засудженого, характер вчинених ним кримінальних правопорушень та їх наслідки, загальну кількість судимостей та той факт, що позитивно він характеризується не за весь період відбування покарання. У зв`язку із зазначеним, не вбачає підстав для задоволення клопотання.
Представник установи в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав письмову заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити у його відсутність, вимоги клопотання підтримує та просить задовольнити.
Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав письмову заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити у його відсутність.
Представник спостережної комісії в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника, не заперечує проти задоволення клопотання.
Суд, вислухавши прокурора, врахувавши позицію представника установи та засудженого, дослідивши матеріали клопотання, оглянувши в судовому засіданні матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з огляду на наступне.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання у державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)», при цьому, він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має ряд незнятих та непогашених судимостей, в тому числі він був засуджений вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.12.2021 за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі, з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.
Вироком Черкаського апеляційного суду від 19.05.2022 вищевказаний вирок змінено та ОСОБА_4 засуджено ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі.

Також ОСОБА_4 був засуджений 07.06.2022 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 31.08.2022 змінено вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.06.2022. Виключено з вироку вказівку суду про застосування ч.4 ст.70 КК України та визнано ОСОБА_4 засудженим за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.12.2021 і остаточно визначено до відбуття покарання 5 років 3 місяці позбавлення волі. У решті вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Крім цього, 14.07.2022 ОСОБА_4 був засуджений вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 14.12.2022 змінено вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.07.2022 в частині застосування ст. 70 КК України та визначено на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворо покарання за вироком Черкаського апеляційного суду від 19.05.2022 більш суворим покаранням призначеним за даним вироком, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. В решті вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.02.2019 залишено без змін. Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 06.02.2023 виправлено описку допущену в ухвалі Черкаського апеляційного суду від 14.12.2022 та зазначено «В решті вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.липня 2022 року залишити без змін».

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.02.2023 усунено сумніви та протиріччя, які виникли під час виконання вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.07.2022 та визначено строк призначеного покарання ОСОБА_4 обчислювати з дати його затримання. А саме з 17.05.2022.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26.05.2023 вирішено питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків відносно засудженого ОСОБА_4 .

Так, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.12.2021, зміненого вироком Черкаського апеляційного суду від 19.05.2022, та вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.06.2022, зміненого ухвалою Черкаського апеляційного суду від 31.08.2022, більш суворим покаранням, призначеним вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.07.2022, зміненого ухвалою Черкаського апеляційного суду від 14.12.2022, остаточно до відбування покарання ОСОБА_4 визначити 5 років 3 місяці позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_4 , а саме з 17.05.2022.

Згідно статті 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі.

У відповідності до п. п. 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України). Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Так, відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, суд враховує дані, які характеризують засудженого, його поведінку за весь період відбування покарання, наявність заохочень та стягнень, відношення до праці.

Як вбачається з матеріалів клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_4 , початок строку покарання рахується з 17.05.2022, кінець строку покарання 17.08.2027.

На теперішній час засуджений відбув 1/2 строку покарання, що надає йому право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, відповідно до ст. 82 КК України.

Засуджений утримувався та відбував покарання в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» та при цьому до суспільно-корисної праці не залучався, характеризувався негативно, заохочень не мав, мав 2 стягнення, які погашені.

З 30.02.2023 відбуває покарання в державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)».

Згідно характеристики засудженого ОСОБА_4 , затвердженої т.в.о. начальника державної установи «СВК № 92» 23.01.2025, засуджений за місцем відбування покарання характеризується позитивно, працевлаштований на виробництві установи столяром, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, виконує законні вимоги відбування покарання та дотримується розпорядку дня установи. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Бере активну участь у суспільно-корисній праці на відділенні, за виконання покладених на нього обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України має 4 заохочення наданих правами начальника установи, стягнень не має.

Зазначене також підтверджується довідкою в.о. начальника відділення СПС № 5, затвердженої т.в.о. начальника державної установи «Старобабанівська виправна колонія № 92» 23.01.2025.

Крім того, згідно вищевказаної характеристики засуджений ОСОБА_4 до засудження проживав з батьками, з якими підтримує стосунки і під час відбування покарання, не був одруженим, був працевлаштованим та мав стабільний заробіток.

За вироком суду на засудженого покладено обов`язок сплатити процесуальні витрати за залучення судових експертів, але відомостей про їх сплату матеріали не містять.

Суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 82 КК України підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є не та обставина, що засуджений виправився або довів своє виправлення, а те, що він став на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на нього, але вже в умовах відбуття більш м`якого виду покарання. Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його поведінка, сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання, що підтверджується матеріалами його особової справи, а ефективність і гарантованість цього процесу можливі лише за умови застосування до нього більш м`якого покарання.

Суд зазначає, що при вирішенні даного клопотання слід враховувати весь період відбування покарання. При цьому, засуджений має протягом всього строку відбування покарання доводити, що стає на шлях виправлення, а не лише в окремі періоди відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи та довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень, засуджений притягувався до дисциплінарної відповідальності, але ці стягнення погашені і стягнень за весь період відбування покарання не має лише за останній рік, який передує можливості застосування заохочувальних засобів. При цьому засуджений дійсно має 4 заохочення, але вони отримані впродовж незначного періоду відбування покарання, а саме протягом 1 року 2 місяців, що не може беззаперечно свідчити про те, що ОСОБА_4 став на шлях виправлення.

Крім того, як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, починаючи з 2005 року кілька разів засуджувався за вчинення в тому числі тяжких кримінальних правопорушень, реально відбуваючи покарання. У разі застосування відносно нього іспитового строку, за неналежну поведінку та неналежне виконання обов`язків, покладених на нього судом, іспитовий строк скасовувався.

Комісією установи 18.04.2024 засудженому за його заявою відмовлено у переводі його до дільниці соціальної реабілітації.

Згідно положень ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що заміна призначеного покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме покаранням у виді обмеження волі, не відповідає передбаченій правовій процедурі та визначеним завданням кримінального провадження, оскільки є неспівмірною та призведе до порушення принципу невідворотності покарання, в результаті чого не буде досягнуто його мети та цілей, зокрема виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

На думку суду, наявність у засудженого заохочень лише за останній рік відбування покарання та часткові позитивні моменти з характеристики його особи не свідчить про те, що останній став на шлях виправлення та не є безумовною підставою для заміни засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким.

До суду не надано доказів того, що засуджений став на шлях виправлення в розумінні положень ст. 82 КК України, так як для такого висновку повинні бути наявні докази, які засвідчують, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці в період усього строку відбування покарання довів, що став на шлях виправлення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання про заміну засудженому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким є необґрунтованим, передчасним та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання т.в.о. начальника державної установи «Старобабанівська виправна колонія №92» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженого ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а для засудженого, який тримається під вартою, з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1