Справа №705/7046/24
1-в/705/683/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань, матеріали клопотання засудженого ОСОБА_4 щодо звільнення від покарання та приведення вироку у відповідності до вимог Закону України,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотання про звільнення від покарання та приведення вироку, у відповідності до вимог Закону України.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив розгляд поданого ним клопотання проводити у його відсутність.

Прокурор в судовому засіданні просив суд привести покарання призначене засудженому ОСОБА_4 у відповідність до вимог КК України з урахуванням змін, передбачених Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886- ІХ від 18.07.2024.

Просить суд привести у відповідність до вимог вище вказаного Закону вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 15.11.2022 року та звільнити ОСОБА_4 від покарання за даним вироком, оскільки сума матеріальних збитків становить 574,57 грн. та 1364,96 грн. (дата вчинення злочину -12.09.2021 та 08.05.2022) не перевищує межу кримінально-карного діяння.

Привести у відповідність до вимог вище вказаного Закону вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 23.03.2023 року, виключивши з вказаного вироку посилання на ч. 4 ст. 70 КК України та звільнити від покарання за епізодом з кваліфікацією ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, сума матеріальних збитків 458,63 грн., дата вчинення злочину 28.12.2021. Вважати ОСОБА_4 засудженим вище вказаним вироком за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

Привести у відповідність до вимог вище вказаного Закону вирок Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2023 року, та вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років 6 місяця позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 74, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання призначеного за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України у зв`язку з закінченням строків давності. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити до відбуття покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Представник СВК №92 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив розгляд клопотання проводити у його відсутність, при вирішенні клопотання засудженого поклався на думку суду.

Вивчивши матеріали особової справи засудженого, беручи до уваги думку засудженого, позицію прокурора та представника установи, суд дійшов висновку, що таке клопотання підлягає до задоволення за наступних підстав.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 відбуває покарання в Державна установа «Старобабанівська виправна колонія (№92)» в Черкаській області, за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2023 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України. На підставі ч. 5 ст. 74, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України звільнено ОСОБА_4 від покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, згідно вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 23.03.2023р. за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України, остаточно до відбування ОСОБА_4 призначено покарання у вигляді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з п. 13 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» № 3886-IX від 18 липня 2024 року відповідно до якого у новій редакції викладено статтю 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

Згідно з ч. 1 ст. 51 КУпАП, настає адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частина 2 ст. 51 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за дію, передбачену частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отож, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна, вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи зазначені зміни до законодавства, а також положення ч. 2 ст. 4 КК України та ч. 1 ст. 5 КК України, таємне викрадення чужого майна на час, до якого відноситься інкриміноване ОСОБА_4 діяння (12.09.2021, 28.12.2021, 08.05.2022) кваліфікувалося б за ч. 2 ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки. Тобто, розмір заподіяної шкоди не перевищує 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 01.01.2021, 01.01.2022.

Зазначене узгоджується з позицією викладеною у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі №278/1566/21.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На пiдставi ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст.537,539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Привести у відповідність до вимог вище вказаного Закону вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 15.11.2022 року та звільнити ОСОБА_4 від покарання за даним вироком, оскільки сума матеріальних збитків становить 574,57 грн. та 1364,96 грн. (дата вчинення злочину -12.09.2021 та 08.05.2022) не перевищує межу кримінально-карного діяння.

Привести у відповідність до вимог вище вказаного Закону вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 23.03.2023 року, виключивши з вказаного вироку посилання на ч. 4 ст. 70 КК України та звільнити від покарання за епізодом з кваліфікацією ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, сума матеріальних збитків 458,63 грн., дата вчинення злочину 28.12.2021. Вважати ОСОБА_4 засудженим вище вказаним вироком за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

Привести у відповідність до вимог вище вказаного Закону вирок Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2023 року, та вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 74, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання призначеного за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України у зв`язку з закінченням строків давності. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити до відбуття покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Роз`яснити засудженому, що від покарання або його частини, що їх особа законно відбула на підставі вищевказаного вироку суду до декриміналізації злочину, вона не може бути звільнена, а понесені особою правообмеження у цьому разі не підлягають відшкодуванню чи компенсації.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_5