Справа №295/674/25
УХВАЛА

11.03.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м.Житомира ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянув клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винесене у кримінальному провадженні № 0002630 від 05.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та додані до клопотання матеріали,-

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому вказав, що у провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, перебувають матеріали кримінального провадження № 0002630 від 05.11.2024 року за підозрою ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 169 від 14.06.2024 року ОСОБА_5 вважається таким, що прибув та приступив до виконання службових обов`язків у відрядження, з метою проходження базової загальної військової підготовки у складі зведеного батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з військової частини НОМЕР_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 233 від 14.08.2024 року ОСОБА_5 вважається таким, що самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 .

У відповідності до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Пропозиції щодо введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях на розгляд Президентові України подає Рада національної безпеки і оборони України.

У разі прийняття рішення щодо необхідності введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, Президент України видає указ про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях і негайно звертається до Верховної Ради України щодо його затвердження та подає одночасно відповідний проект закону.

Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України, підлягає негайному оголошенню через засоби масової інформації або оприлюдненню в інший спосіб.

У разі оголошення Указу Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, Верховна Рада України збирається на засідання у дводенний строк без скликання та розглядає питання щодо затвердження указу Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у порядку, встановленому Конституцією України та Регламентом Верховної Ради України.

У разі оголошення Указу Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, керівники органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій усіх форм власності зобов`язані сприяти негайному прибуттю народних депутатів України на засідання Верховної Ради України та здійсненню їхніх повноважень.

Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України, офіційно оприлюднюється разом із законом щодо затвердження такого указу Президента України та набирає чинності одночасно з набранням чинності таким законом.

Воєнний стан на всій території України або в окремих її місцевостях припиняється після закінчення строку, на який його було введено.

До закінчення строку, на який було введено воєнний стан, та за умови усунення загрози нападу чи небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, Президент України може прийняти указ про скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях, про що має бути негайно оголошено через засоби масової інформації.

24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строком - на 30 діб, який затверджено Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», мобілізація комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Демобілізація комплекс заходів спрямованих, крім іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України на організацію і штати мирного часу.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», рішення про демобілізацію приймає Президент України.

Тобто, воєнний стан в Україні введено із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року, строком - на 30 діб, Указом Президента України № 64/2022, який затверджено Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ 24.02.2022 року, та станом на 13.08.2024 року, припинений або скасований не був.

Так, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем за контрактом, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, у разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу) запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття, розподіляти час у військовій частині протягом доби і протягом тижня згідно з розпорядком дня, встановленого командиром (начальником).

Відповідно до вимог ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Однак ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем за контрактом, перебуваючи на посаді курсанта 3 навчальної роти зведеного батальйону «Граніт-81», у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200, 256 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 13.08.2024 року о 20 год. 10 хв. самовільно залишив місце розташування військової частини НОМЕР_1 , що дислокувалась у АДРЕСА_1 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків, до 14.01.2025 року, коли був затриманий слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, чим закінчив вчинення злочину.

За час відсутності у розташуванні військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_5 обов`язки військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини, правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним самовільне залишення військової частини та його причини не повідомляв, та проводив час на власний розсуд, не пов`язаний із виконання військових обов`язків.

14.01.2025 року ОСОБА_5 було затримано, на підставі ст. 208 КПК України, за підозрою у вчинені злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

15.01.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

У подальшому, ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 16.01.2025 року у справі № 295/674/25 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк - до 13.03.2025 року.

05.03.2025 року досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002630 від 05.11.2024 року за підозрою ОСОБА_5 завершено, а зібрані під час досудового розслідування докази, визнані прокурором достатніми для складання обвинувального акту. На виконання вимог ст. ст. 283, 290 КПК України, про завершення досудового розслідування та надання можливості на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування повідомлено підозрюваного та його захисника.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення підозрюваного, який не заперечував щодо задоволення клопотання, його захисника, який просив зменшити розмір застави, думку прокурора, який клопотання підтримав, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 виправдана потребою у проведенні процесуальних дій та прийнятті процесуальних рішень, зокрема, виконанні вимог ст. 290 КПК України, а також, пов?язана з оцінкою слідчим суддею у сукупності наступних обставин: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним вищезазначеного кримінального правопорушення, можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється. Крім того, слідчим суддею враховано вимоги ч. 8 ст. 176 КПК України, а саме те, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Виклад обставин правопорушення свідчить про те, що заявлені ризики не зменшилися, що виправдовує тримання особи під вартою. При цьому, необхідність зменшення розміру застави стороною захисту не обґрунтовано належними доказами.

Керуючись ст. ст. 177, 184, 193, 199 КПК України слідчий суддя,-

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 10.04.2025 року включно, у кримінальному провадженні № 0002630 від 05.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Строк дії ухвали до 10.04.2025 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: