Справа № 461/225/25
Провадження № 1-кп/461/280/25
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
04.04.2025 року. м. Львів
Галицький районний суду м.Львова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі: прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 (в режимі ВКЗ),
ОСОБА_7 ,
власника майна ОСОБА_8 ,
В провадженні Галицького районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 114-2, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України.
Клопотання вмотивоване тим, що вилучені слідчим та арештовані судом речі не містять фактичних даних про факти та обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні. За наведених обставин, заявник просить клопотання про скасування арешту задовольнити повністю.
Власник майна ОСОБА_8 у судовому засіданні клопотання підтримав, з мотивів, викладених у такому.
Прокурор у судовому засіданні проти клопотання заперечив, вказавши, що вказане майно, є частиною матеріалів кримінального провадження і до цього часу зберігає статус речового доказу, питання про долю якого має вирішуватись вироком суду за результатами розгляду кримінального провадження.
Захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_7 у судовому засіданні проти клопотання не заперечили.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання підтримав.
Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.
Згідно з ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Судом встановлено, що в провадженні Галицького районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України та ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.
Частиною 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно доч.1ст.170КПК України,арештом майна є тимчасове,до скасування у встановленому цим Кодексом порядку,позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження,розпорядження та/або користування майном,щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати,що воно є доказом кримінального правопорушення,підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого,засудженого,третіх осіб, конфіскації у юридичної особи,для забезпечення цивільного позову,стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди,можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно ч.2 ст.100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч.4 ст.174КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
У судовому засіданні встановлено, що на теперішній час судове провадження у даному кримінальному провадженні ще триває, докази сторони обвинувачення та сторони захисту не досліджені судом у повному обсязі.
Приймаючи до уваги підстави, заявлені у клопотанні, стадію розгляду кримінального провадження, суд вважає, що майно, на яке накладено арешт має значення речового доказу у кримінальному провадженні, а його передача на відповідальне зберігання власнику майна може призвести до втрати доказу.
З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що правових підстав для скасування арешту майна немає, а тому подане клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 131, 169, 234,236 КПК України, суд, -
Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 09.04.2025 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1