Справа № 932/8937/21
Провадження № 1-кс/932/456/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , ознайомившись із скаргою ОСОБА_2 на рішення органу досудового розслідування (в порядку ст. 303 КПК України) про відмову в затвердженні повідомлення особі про підозру у кримінальному провадженні № № 0000203 від 04.08.2020, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернувся зі скаргою ОСОБА_2 , в якій просить постанову про відмову у погодженні повідомлення про підозру від 03 липня 2024 року, винесену прокурором центральної окружної прокуратури м. Дніпро ОСОБА_3 скасувати.

Ознайомившись з поданою скаргою, слідчий суддя прийшов до висновку про відмову у відкритті провадження з наступних підстав.

За положеннями ст. 1 КПК України на території України порядок кримінального провадження визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень КУ, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до статті 2 КПК України, зокрема є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За імперативними вимогами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до загальних засад кримінального провадження, викладених у ч.1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати, крім іншого, таким загальним засадам кримінального провадження як верховенство права (п.1) та законність (п.2), згідно з якими кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України). Під час кримінального провадження суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч. 1 ст. 9 КПК України).

При цьому згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Так, повноваження слідчого судді, зокрема щодо розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, регламентовані ст. 303 КПК України, якою визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, що можуть бути оскаржені до слідчого судді під час досудового розслідування, а скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, відповідно до положень частини 2 цієї статті, не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження в суді згідно з правилами ст. 314-316 цього Кодексу.

Встановлення законодавцем такого обмеження права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора слідчому судді має на меті забезпечення розумного балансу між ефективністю досудового розслідування і здійсненням дієвого судового контролю у разі обмеження чи порушення прав і законних інтересів осіб.

Отже, з огляду на приписи вищезазначених норм кримінального процесуального закону, під час досудового розслідування слідчий суддя вирішує лише ті питання, які віднесені до його повноважень, встановлених Кримінальним процесуальним Кодексом України.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, серед яких, зокрема: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування; повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу

Зазначений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

У поданій скарзі предметом оскарження є постанова прокурора про відмову у погодженні повідомлення про підозру від 03 липня 2024 року, що чинним КПК України не відноситься до слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, а також тих дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений кодексом строк.

Не йдеться у скарзі й про інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які, у відповідності до ст. 303 КПК України, оскаржуються під час досудового розслідування.

Частиною 4 статті 304 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

З огляду на викладене, вважаю, що скарга подана всупереч положенням ст. 303 КПК України та не підлягає розгляду в порядку визначеному ст.ст.303-307 КПК України, що відповідно до ч.4 ст.304 КПК має наслідком відмову у відкритті провадження.

Керуючись ст. ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на рішення органу досудового розслідування (в порядку ст. 303 КПК України) про відмову в затвердженні повідомлення особі про підозру у кримінальному провадженні № № 0000203 від 04.08.2020 - відмовити.

Копію ухвали надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_4