Справа № 755/6012/24
№ 1-в/755/31/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженої ОСОБА_5 , про приведення вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 29.02.2024 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженої ОСОБА_5 , про приведення вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 29.02.2024 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 була засуджена вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 29.02.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, та із застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до вироку, 06.12.2023 року, приблизно о 09 годині 15 хвилин, ОСОБА_5 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 720 гривень.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886- ІХ «Про внесення змін Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким внесено зміни до статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-ІХ) визначено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до норм частини 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Згідно із ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Зі змісту вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 29.02.2024 року вбачається, що ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, 06.12.2023 року та розмір завданого останньою збитку склав 720 гривень.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 гривні.

Враховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_5 майна становила 720 гривень, тобто являється меншою за розмір, з якого, відповідно до Закону № 3886-ІХ та положень Податкового кодексу України, настає кримінальна відповідальність - 2684 гривні, та з огляду на норми статті 58 Конституції України і статті 5 КК України щодо принципу зворотної дії закону в часі, засуджений підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Адвокат ОСОБА_4 у судове засідання направила заяву про розгляд клопотання у їх відсутність, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття у судове засідання, осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Прокурор проти задоволення подання не заперечувала.

Вислухавши думку прокурора, вивчивши матеріали подання, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 755/19879/23, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 29.02.2024 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, та із застосуванням ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік. Вирок набрав законної сили 02.04.2024 року.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі Закон № 3886-ІХ), який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 29.02.2024 року, ОСОБА_5 , 06.12.2023 року, приблизно о 09 годині 15 хвилин, вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме майна, яке належить ОСОБА_6 на суму 720 гривень.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги на 2023 рік складав 2684 гривні. Тобто, два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складав суму в розмірі: (1342x2) = 2684 гривень. Таким чином, станом на день викрадення ОСОБА_5 майна на суму 720 гривень, вказана сума складала менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Наведеної вище правової позиції дотримується Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 07.10.2024 року в справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24).

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ч. 1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 - задовольнити.

Привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ, вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 29.02.2024 року, ухваленого щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Звільнити засуджену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 29.02.2024 року покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала суду може бути оскаржена через Дніпровський районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: