Справа № 450/360/24 Провадження № 1-кп/450/206/25
УХВАЛА

судового засідання

12 лютого 2025 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити клопотання прокурора Франківської окружної прокуратури м.Львова в межах кримінального провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000348 від 13.09.2022, про застосування до обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період часу з 22 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв.

яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 358, ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 209 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачена ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

потерпіла ОСОБА_6

представники потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_8

в с т а н о в и в:

До Пустомитівського районного суду Львівської області, надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч.4 ст. 358, ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 209 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000348 від 13.09.2022 стосовно ОСОБА_3 .

Прокурор подала до суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до обвинуваченої ОСОБА_3 в період часу з 22:00 до 08:00 год. з покладенням на неї зазначених в клопотанні обов`язків, які передбачені положеннями ч.5 ст. 194 КПК України. В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що маючи прямий умисел на використання завідомо підробленого документа з метою заволодіння земельною ділянкою з кадастровим номером :05:001:0931, що розташована за адресою: Львівська обл., смт. Рудне вул. Коновальця, 46, який отримала, за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, у невстановленому місці та у невстановлений час, але до 10.10.2017, достовірно знаючи, що орган місцевого самоврядування не приймав рішення Рудненської селищної ради народних депутатів Залізничного району м. Львова Львівської області від 28.11.1995 без номеру «Про надання земельної ділянки у приватну власність, дозволу на проектування та будівництво індивідуального житлового будинку» щодо передачі їй у приватну власність вищевказаної земельної ділянки, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, 10.10.2017, перебуваючи у приміщенні Жирівської сільської ради, що розташована по вул. Центральній, 28 у с. Жирівка Пустомитівського району Львівської області, використала завідомо підроблений документ - рішення Рудненської селищної ради народних депутатів Залізничного району м. Львова Львівської області від 28.11.1995 без номеру «Про надання земельної ділянки у приватну власність, дозволу на проектування та будівництво індивідуального житлового будинку» шляхом надання його державному реєстратору Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_9 . В результаті вказаних дій ОСОБА_3 державним реєстратором Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_9 , якого ОСОБА_3 ввела в оману щодо наявності в неї права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0931 вартістю 503500 грн., на підставі підробленого рішення Рудненської селищної ради народних депутатів Залізничного району м. Львова Львівської області від 28.11.1995 без номеру «Про надання земельної ділянки у приватну власність, дозволу на проектування та будівництво індивідуального житлового будинку», зареєстровано право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0931, про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у використанні завдомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 , маючи прямий умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном шляхом обману, із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що орган місцевого самоврядування не приймав рішення від 28.11.1995 без номеру «Про надання земельної ділянки у приватну власність, дозволу на проектування та будівництво індивідуального житлового будинку» про передачу їй у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0931 площею 0,06 га для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, розташованої за адресою: Львівська обл. смт. Рудне вул. Коновальця, 46, забезпечила виготовлення ДП «Західгеодезкартографія» технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), її подання 26.09.2017 до ГУ Держгеокадастр у Львівській області, проведення реєстрації земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номеру :05:001:0931. В подальшому, 10.10.2017, перебуваючи у приміщенні Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що розташована за адресою: Львівська область Пустомитівський р-н. с. Жирівка вул. Центральна, 28, забезпечила надання заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, підписаної від її імені, та підробленого рішення Рудненської селищної ради від 28.11.1995 року без номеру «Про надання земельної ділянки у приватну власність, дозволу на проектування та будівництво індивідуального житлового будинку» державному реєстратору Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_9 , якому не було відомо про факт підроблення рішення сільської ради, чим умисно ввела його в оману щодо наявності в неї права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0931. В результаті вказаних дій, ОСОБА_3 шляхом обману заволоділа чужим майном, а саме набула право власності на земельну ділянку кадастровий номер :05:001:0931, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на той момент перебувала у приватній власності ОСОБА_6 відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії АВ № 810156. Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 спричинила ОСОБА_6 матеріальну шкоду, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто 503500 гривень. Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України (в редакції станом на 10.10.2017)

Крім цього, ОСОБА_3 , достеменно знаючи, що право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0931 набуто нею злочинним шляхом, а саме шляхом надання 10.10.2017 підробленого документа - рішення Рудненської селищної ради від 28.11.1995 без номеру «Про надання земельної ділянки у приватну власність, дозволу на проектування та будівництво індивідуального житлового будинку», яке не приймалось органом місцевого самоврядування, державному реєстратору Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_9 , який був введений в оману щодо наявності в неї права власності на земельну ділянку, 24.10.2017 року, перебуваючи у приміщенні нотаріальної контори, що розташована у АДРЕСА_2 , переслідуючи прямий умисел, спрямований на розпорядження майном, котре одержала злочинним шляхом, із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно не безпечні наслідки та бажаючи їх настання, уклала з ОСОБА_10 договір купівлі - продажу земельної ділянки, відповідно до якого здійснила продаж земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер :05:001:0931 громадянину ОСОБА_10 , чим здійснила розпорядження майном, одержаним злочинними шляхом, а саме вчинила правочин з таким майном, знаючи, що майно прямо та повністю одержано нею злочинним шляхом, в результаті чого, легалізувала (відмила) незаконно здобуте майно. Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у розпорядженні майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі вчиненні правочину з таким майном особою, яка знала, що майно прямо та повністю одержано злочинним шляхом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 209 КК України (в редакції станом на 24.10.2017).

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.12.2024 застосовано щодо обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у період з 22:00 год. до 08:00 год. строком на 2 (два) місяці, тобто до 33 лютого 2025 року включно та покладено на неї такі обов`язки: не залишати місця свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_3 , в період часу з 22:00 год. до 08:00 год. без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд ОСОБА_3 з території України.

Обвинувачена ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, тяжкого злочину, а також особливо тяжкого злочину. У ході досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також обставин, що враховуються при обрання запобіжного заходу, які передбачені ст. 178 КПК, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання її винуватою, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується ОСОБА_3 , вік та стан здоров`я обвинуваченої, який не перешкоджає застосуванню до неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила таке задоволити.

Обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник ОСОБА_5 заперечили щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період часу з 22:00 год. до 08:00 год. та зазначили, що докази, які зібрані стороною обвинувачення на даний час досліджені, свідки допитані; залишилось дослідити лише докази, які подані стороною захисту. А тому впливати на свідків обвинувачена не може чи будь яким іншим чином впливати на здійснення кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_6 та представники потерпілої клопотання прокурора підтримали та просили таке задоволити.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

В силу ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження та застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених частиною 1 даної статті. Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу.

У ч. 1 ст. 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Згідно з вимогами ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 358, який є нетяжким злочином, ч.1 ст. 209 КК України, який є тяжким та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до двох років з конфіскацією майна; та, ч.4 ст. 190, який є тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років (згідно Закону Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо усунення суперечностей у караності кримінальних правопорушень від 13.07.2023, який набрав чинності 11.08.2023).

Ухвалами Пустомитівського районного суду Львівської області щодо обвинуваченої ОСОБА_3 , неодноразово застосовувався запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням на обвинувачену певних обов`язків.

Так, зокрема, востаннє, ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.12.2024 застосовано щодо обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у період з 22:00 год. до 08:00 год. строком на 2 місяці, тобто до 13 лютого 2025 року включно з покладенням на неї таких обов`язків: не залишати місця свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_3 , в період часу з 22:00 год. до 08:00 год. без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд ОСОБА_3 з території України.

Згідно з практикою застосування Європейським судом з прав людини пункту 3 статті 5 Конвенції після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою;до того ж такі підстави мають бути чітко наведені національними судами (пункт 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України").

Отже, обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту та тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017).

Під час вирішення питання доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує те, що існуючі ризики, визначені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та не відпали, оскільки обвинувачена може переховуватися від суду з огляду на тяжкість інкримінованих їй злочинів та неминучість покарання за вчинення таких; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вказані ризики наразі є реальними та триваючими, тому вони виключають можливість обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу щодо обвинуваченого, оскільки альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належний рівень гарантії доброчесної поведінки обвинуваченого.

З урахуванням вимог ст. 331 КПК України, виходячи з положень ст.ст.177, 181, 194 КПК України, суд вважає необхідним клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задоволити, оскільки вважає, що саме домашній арешт є таким запобіжним заходом, який відповідає особі обвинуваченої, характеру та тяжкості діянь, які їй інкримінують, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя. Обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки обвинуваченої в процесі розгляду кримінального провадження в суді.

А тому щодо обвинуваченої ОСОБА_3 слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту у період з 22:00 год. до 08:00 год. строком на 2 місяці з покладенням відповідних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176, 177, 178, 181, 194, 196, 371, 372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

клопотання прокурора Франківської окружної прокуратури м.Львова в межах кримінального провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000348 від 13.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358, ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 209 КК України про застосування до обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період часу з 22 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. - задоволити.

Застосувати щодо обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у період з 22:00 год. до 08:00 год. строком на 2 (два) місяці, тобто до 12 квітня 2025 року включно.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_3 такі обов`язки:

- не залишати місця свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_3 , в період часу з 22:00 год. до 08:00 год. без дозволу суду,

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд ОСОБА_3 з території України.

Попередити обвинувачену ОСОБА_3 , що у разі невиконання покладених, згідно ухвали головуючого судді, обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_3 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченої, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Зобов`язати прокурора ОСОБА_11 та працівників Національної поліції поставити на облік обвинувачену ОСОБА_3 і повідомити про це суд.

Ухвалу передати ЛРУП №1 ГУНП у Львівській областідля відома та негайного виконання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Франківську окружну прокуратуру м.Львова.

Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку її дії.

Повний текст ухвали оголошено 14 лютого 2025 року о 08 год. 00 хв.

СуддяОСОБА_1