Справа № 473/956/25
Номер провадження 1-кс/473/221/2025
У Х В А Л А

іменем України

"24" лютого 2025 р. м. Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Вознесенського РУП Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000165 від 22.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вознесенська, Миколаївської області, українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, раніше не судимого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,

встановив:

24 лютого 2025 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Вознесенського РУП Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою за кримінальним провадженням №0000165 відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.

В клопотанні зазначено, що 22.02.2025 приблизно о 19:10 год. (точний час досудовим слідством не встановлено), ОСОБА_5 та його пасинок ОСОБА_7 знаходились на території подвір`я, що по АДРЕСА_2 , де між ними на побутовому підґрунті виник словесний конфлікт. В ході вказаного конфлікту у ОСОБА_5 виник умисел на завдання тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на умисне нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, тримаючи в руках предмет ззовні схожий на ніж, котрий використовував в якості знаряддя злочину, після чого, діючи умисно з метою нанесення тілесних ушкоджень, стоячи навпроти ОСОБА_7 , котрий в той момент стояв на відстані приблизно одного метру від нього, завдав останньому даним предметом один удар в область лівої частини тулуба, внаслідок чого спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного проникаючого поранення черевної порожнини з пошкодженням діафрагми, селезінки, лівої нирки, заочеревної гематоми, гемоперитоніуму, геморогічного шоку 4 ступеня, лівобічного пневмотораксу, котрі відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, від яких наступила смерть останнього.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

22.02.2025 в період з 23:40 год. по 00:51 год. 23.02.2025 на підставі ст.ст. 208-211 КПК України, в приміщенні Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області затримано ОСОБА_5 (час фактичного затримання 23:22 год., 22.02.2025).

23.02.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, у вигляді можливості ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальна правопорушення, просить обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначаючи, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну поведінку ОСОБА_5 та запобігти вищевказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила його задовольнити. Вказував на наявність ризиків, що передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, так як прокурором не надано жодного доказу, які б підтверджували зазначені ним ризики. У зв`язку з чим захисник ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У випадку, якщо слідчий суддя дійде висновку про доведеність ризиків, просив обрати запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Заслухавшидумку прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, встановлено наступне.

Так, згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема передбачені ст. 178 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 23.01.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

За змістом положень ст.193, 194 КПК України слідчий суддя на даній стадії кримінального судочинства не вправі вирішувати ті питання які вирішує суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України підтверджується наступними матеріалами: протоколом огляду місця події від 22.02.2025 та 23.02.2025; протоколами допитів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 22.02.2025; ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 23.02.2025; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 24.02.2025; іншими матеріалами у сукупності.

Так, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливого здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Із матеріалів кримінального провадження також вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за які чинним законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. ОСОБА_5 офіційно непрацевлаштований, на утриманні малолітніх та непрацездатних осіб не має, отже немає міцних соціальних зв`язків, раніше не судимий.

Отже, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у даному кримінальному провадженні, може ухилитися від суду.

Також, слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 може негативно впливати на свідків та потерпілу (які є членами сім`ї та мають спільне місце проживання), з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, шляхом залякування, погроз та іншого впливу, показання яких мають важливе значення по провадженню та може негативно впливати на об`єктивність їх подальших показань, що матимуть суттєве значення по справі.

При цьому слідчий суддя вважає не доведеним ризик вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень, оскільки останній раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Вказані обставини у сукупності та дані про особу ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, свідчать про існування на даний час ризиків, передбачених пунктами 1 та 3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні. Тому є достатні підстави вважати, що він може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, здійснювати вплив на потерпілого та свідків спонукаючи їх до зміни наданих небажаних для нього свідчень, а також надання бажаних свідчень у подальшому чи давання завідомо неправдивих показань. У зв`язку з чим недостатньо застосовувати відносно нього більш м`який запобіжний захід для запобігання цим ризикам.

Таким чином, сукупність наданих суду матеріалів та вищевикладені обставини надають суду законні підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, бо саме такий запобіжний захід може у подальшому забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та створить необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 КПК України.

При застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у відповідності вимог частини 4 статті 183 КПК України суд вважає можливим не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , вчинене із застосуванням насильства.

З врахуванням наведеного, запобігти встановленим ризикам можливо лише з застосуванням до ОСОБА_5 запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою. Більш м`які заходи, на думку слідчого судді, не забезпечать належної поведінки підозрюваного в ході досудового розслідування та не зможуть запобігти настанню вище перерахованих ризиків.

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст..5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

З огляду на позиції учасників процесу, дані про особу підозрюваного, тяжкість оголошеної підозри, її обґрунтованість, доведеність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, - слідчий суддя вважає можливим застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст.177,178,183,194 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22 квітня 2025 року включно.

В задоволенні клопотання сторони захисту про обрання запобіжного заходу в виді нічного домашнього арешту - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1