1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/2687/25 1-кс/335/998/2025
02 квітня 2025 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , в присутності представника заявника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 , подану через представника адвоката ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноваженої особи ГУНП у Запорізькій області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
24.03.2025 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла вказана скарга в порядку ст. 303 КПК України, в якій порушується питання про покладення на уповноважену особу ГУНП у Запорізькій області обов`язку внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_4 від 14.03.2025 про вчинення уповноваженими особами ТОВ «Метінком» кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ст. 384 КК України.
Заява обґрунтована посиланням на таке.
14.03.2025 ОСОБА_4 , звернулась до ГУНП в Запорізькій області із заявою про вчинення злочину уповноваженими особами ТОВ «Метінком». Заява була отримана Головним управлінням національної поліції Запорізької області 14.03.2025 засобами електронною поштою.
Водночас 25.02.2025 господарським судом Запорізької області по справі №908/357/25 винесено ухвалу, якою відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ «Метінком», визнано грошові вимоги ТОВ Добропільське АТП» до боржника в розмірі 300 тисяч гривень.
На думку заявника, ТОВ «Метінком» з метою обрання необхідного суду для відкриття провадження у справі про банкрутство відносно себе змушене було навіть стрімко змінити юридичну адресу з міста Дніпро на місто Запоріжжя. При цьому, як вбачається із ухвали від 25.02.2025, боржник ТОВ «Метінком» в особі свого уповноваженого представника не заперечував проти відкриття провадження у справі про банкрутство відносно нього, про існування ухвали господарського суду Харківської області від 17.06.2024 у справі №922/3921/21 (922/1371/22), якої визнано кредиторські вимоги ТОВ «Метінком» до ТК ТОВ фірма «Харків-Москва» в розмірі 8 мільйонів гривень, не повідомив. Тобто, у ТОВ «Метінком» станом на 25.02.2025 була наявна дебіторська заборгованість в розмірі 8 мільйонів гривень, яка визнана судом. Проте, в ухвалі від 25.02.2025, така інформація відсутня. Таким чином, за ствердженням заявника, або ТОВ «Метінком» вчинило черговий злочин, склад якого передбачений ст. 384 КК України, а саме введення суду в оману щодо дійсного фінансового стану Боржника з метою фіктивного банкрутства ТОВ «Метінком», або в фінансових документах ТОВ «Метінком» відсутня інформація про наявність дебіторської заборгованості ТК ТОВ фірма «Харків-Москва», що вкотре свідчить на користь доводів ТК ТОВ фірма «Харків-Москва» про підроблення документів, на підставі яких сформована кредиторська заборгованість ТК ТОВ фірма «Харків-Москва», а кредиторська заборгованість є такою, що ніколи не існувала та не існує.
Також заявник вказувала на те, що боржник при вирішенні питання про відкриття провадження відносно нього мав подати суду фінансову звітність із зазначенням в тому числі дебіторської заборгованості. Наявність дебіторської заборгованості в розмірі 8 мільйонів доларів в будь-якому разі виключала б факт порушення провадження у справі про банкрутство. Тож, для відкриття провадження у справі №908/357/25 уповноважені особи ТОВ «Метінком» мали подати суду інформацію про відсутність активів в достатній кількості для задоволення вимог кредитора, в тому числі дебіторської заборгованості. Таким чином, за ствердженням заявника, це вказує на те, що ТОВ «Метінком» використано підроблені документи в частині фінансового стану підприємства в господарському суді Запорізької області по справі №908/357/25. Такі дії містять в собі наявність ознак злочину, склад якого передбачений ч. 4 ст. 358 КК України. В будь-якому разі, порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ «Метінком» справа №908/357/25 є злочинним діянням, єдиною метою якого є спроби ТОВ «Метінком» не допустити розгляд господарським судом Харківської області справ за позовами ТК ТОВ фірма «Харків-Москва» до ТОВ «Метінком» № 922/3921/21 (922/1371/22) (922/1044/24), № 922/3921/21 (922/1371/22) (922/4023/23), № 922/3921/21 (922/1371/22) (922/4632/23), № 922/3921/21 (922/4727/21). На підтвердження цього факту свідчать заяви ТОВ «Метінком», подані в кожній з цих справ, про передання цих справ за підсудністю до господарського суду Запорізької області як такі, що мають слухатись в межах справи про банкрутство боржника ТОВ «Метінком».
В судовому засіданні представник заявника, адвокат ОСОБА_3 , заяву підтримала, пославшись на викладені у ній факти і норми права.
Представник ГУНП в Запорізькій області в судове засідання не з`явився.
Листом від 02.04.2025 № 3760/6/03-2025 ГУНП в Запорізькій області повідомило, що 14.03.2025 від ОСОБА_4 дійшло надійшла заява щодо можливих протиправних дій, пов`язаних з використанням підроблених документів ТОВ «Метінком», а також з інших питань. На адресу Слідчого управління ГУНП в Запорізькій області вказана заява не надходила. За результатами попереднього розгляду, вказана заява була скерована за належністю до ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, де зареєстрована в ІКС ІПНП за № 7808 від 24.03.2025. Станом на 02.04.2025 вказана заява розглянута, прийнято рішення в порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян».
Заслухавши пояснення заявника і матеріали скарги, слідчий суддя вбачає підстави для її задоволення з огляду на таке.
Положеннями статті 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В офіційному тлумаченні частини 2 статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України, від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Згідно із ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням (частина 1 статті 1 КК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 1 КК України для здійснення цього завдання КК України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.
Кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 11 КК України).
Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання вказаних завдань і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян до кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.
Чинним КПК України закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки).
Так, відповідно до ч. 1 та 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.
Проте, така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.
Так, до ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про: (1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; (2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. 4 та 5 ч. 5 ст. 214 КПК України).
Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні ВССУ № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, за якою КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.
Відповідно до висновку, який викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 30.09.2021, слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.
Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.
Тобто, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.
На переконання слідчого судді, вказані висновки повною мірою стосуються й скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи ГУНП в Запорізькій області.
Так, статтею 384 КК України передбачено кримінальну відповідальність за введення в оману суду або іншого уповноваженого органу, однієї з форм якого є подання завідомо недостовірних або підроблених доказів.
Частиною четвертою статті 358 КК України, на яку посилається ОСОБА_4 у своїй заяві, передбачено кримінальну відповідальність за використання завідомо підробленого документа.
Про ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, стверджувати передчасно, оскільки заявник не повідомив про жодну конкретну обставину в цій частині, - ані які документи було підроблено, ані ким, ані коли, ані в який спосіб.
На переконання слідчого судді, повідомлені ОСОБА_4 обставини були необхідними і достатніми для висновку про наявність, принаймні, ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України.
Слідчий суддя також зауважує, що заявник ОСОБА_4 , подаючи заяву про кримінальне правопорушення до ГУНП в Запорізькій області, мала правомірні очікування на те, що оцінка її доводам буде надана слідчим підрозділом, що діє саме в ГУНП в Запорізькій області.
На переконання слідчого судді, передача заяви ОСОБА_4 для розгляду і прийняття рішення до ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, а не до Слідчого управління ГУНП в Запорізькій області, призвела до того, що доводи заявника не були розглянуті слідчим підрозділом органу, до якого вона звернулась, і рішення про скерування заяви до слідчого підрозділу органу поліції нижчого рівня було прийняте поза участю уповноваженої особи СУ ГУНП в Запорізькій області.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 303-307, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
Скаргу ОСОБА_4 , подану через представника адвоката ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноваженої особи ГУНП у Запорізькій області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений о 11 год. 30 хв. 07.04.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1