ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/1293/25 Слідчий суддя ОСОБА_1
1-кс/953/1181/25 Доповідач ОСОБА_2
Апеляційне провадження № 11-сс/818/325/25
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

слідчого - ОСОБА_7

потерпілого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2025 року про відмову у задоволення скарги ОСОБА_8 на постанову старшого слідчого ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 від 28 січня 2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000734 від 04 липня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 КК України,

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13.02.2025 у задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову старшого слідчого ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 від 28.01.2025 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000734 від 04.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 КК України відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та призначити у суді першої інстанції новий розгляд скарги потерпілого у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000734 ОСОБА_8 на постанову старшого слідчого ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 від 28.01.2025 про закриття кримінального провадження.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 зазначає, що ухвала слідчого судді незаконна та необґрунтована, постановлена слідчим суддею внаслідок неповноти судового розгляду скарги потерпілого.

Вважає висновки слідчого судді такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що неповнота судового розгляду полягає у не дослідженні слідчим суддею фактів, обставин та доказів, які мають істотно значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

З посиланням на практику Верховного Суду, вважає висновок слідчого судді щодо наявності судових спорів у цивільних справах між потерпілим і особами, в діях яких містяться ознаки шахрайських дій, виключає вчинення кримінального правопорушення, є неправильним і таким, що не відповідає статті 2 КПК України.

Вказує, що у заяві (повідомленні) від 03.06.2023 про вчинення кримінального правопорушення ним були викладені обставини, при яких його колишня дружина ОСОБА_9 у співучасті з ОСОБА_10 та іншими особами заволоділа його майном та придбали право на майно шляхом обману та зловживання довірою, з долученням письмових доказів, які об`єктивно доводять вчинення шахрайських дій та спричинення значних матеріальних збитків.

Під час проведення його допиту 07.07.2023 як потерпілого, ним детально викладено обставини при яких ОСОБА_9 шляхом обману і зловживання його довірою спочатку заволоділа нежитловим приміщенням № 18-:-26, загальною площею 136,2 кв. метрів по АДРЕСА_1 та нежитловим приміщенням першого поверху №І, 1-11а, 1-11б, 1-13а, 1-14б, 1-14в, 1-14г, 1-14д, 1-14е, 1-14ж, загальною площею 122,5 кв. метрів по вул. Молочній, 20 у м. Харкові, а згодом, користуючись його відсутністю в Україні, у зв`язку з російською воєнною агресією, таємно від нього, як другого співвласника майна, на підставі договору купівлі-продажу № 1653 від 22.06.2022, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_11 , продала нерухомість на користь ОСОБА_10 .

Звертає увагу, що у скарзі до слідчого судді в порядку статі 303 КПК України від зазначав, що у 2018 році після припинення шлюбних і сімейних відносин з ОСОБА_9 , між ними була досягнута усна домовленість, згідно якою, ОСОБА_9 визнавала його майнові права як другого співвласника вказаних нежитлових приміщень, та зобов`язалася їх не відчужувати, а отриману орендну плату використовувати на утримання спільних дітей.

ОСОБА_9 при укладенні договору купівлі-продажу № 1653 від 22.06.2022 приховала від покупця ОСОБА_10 обставини того, що другим співвласником є ОСОБА_8 , без нотаріальної згоди якого продаж нерухомості буде оспорюватися, обставини виконання дороговартісних ремонтних робіт впродовж 2013-2016 років, виключно за особисті кошти ОСОБА_8 , про наявність третіх осіб, оскільки на момент укладення договору купівлі-продажу № 1653 від 22.06.2022 розглядалися цивільні справи у спорах між колишніми подружжями ОСОБА_8 і ОСОБА_9 відносно нежитлових приміщень.

Наслідком вчинення ОСОБА_9 шахрайських дій, є безоплатне отримання нерухомості у власність на загальну суму 1 519 856 грн і подальший перепродаж нерухомості для отримання прибутку, що є кримінальним правопорушенням, передбаченим статтею 190 КК України.

Звертає увагу на невиконання слідчим усіх необхідних процесуальних дій, не допитано покупця нежитлових приміщень ОСОБА_10 та не вчинено дій щодо встановлення її місця знаходження.

ОСОБА_8 посилається на не надання слідчим суддею належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, а саме відповіді обленерго, органів ДПІ, підприємств-надавачів комунальних послуг.

Щодо бездіяльності слідчого ОСОБА_7 потерпілий зазначає, що слідчим не виконанні письмові вказівки прокурорів, невиконані огляди нежитлових приміщень для встановлення розміру завданої матеріальної шкоди, не призначені експертизи для визначення обсягів і вартості капітальних ремонтів.

Також зазначає, що ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , на яких він прямо вказує як на осіб, які, вчинили тяжкий злочин та ухиляються від участі у кримінальному провадженні і на теперішній час перебувають за кордоном та слідчим не допитані.

Зазначає, що поза увагою слідчого судді залишились обставини скасування 27.02.2024 слідчим суддею постанови про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000734 внаслідок неповноти досудового слідства.

ОСОБА_8 вважає, що невжиття слідчим ОСОБА_7 заходів щодо забезпечення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування і збирання доказів, непроведення ним необхідного обсягу слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій для встановлення обставин кримінального правопорушення призвело до передчасного і не обґрунтованого висновку про відсутність складу злочину.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення потерпілого ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення слідчого ОСОБА_7 , думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги потерпілого, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що до ЄРДР за № 0000734 від 04.07.2023 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 КК України.

Постановою старшого слідчого ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 від 28 січня 2025 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000734 від 04.07.2024 закрито на підстав пункту 1 частини 1 статті 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 КК України.

Закриваючи кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000734 від 04.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 КК України, слідчий виходив з того, що в ході досудового розслідування в діях ОСОБА_9 не встановлено ознак складу шахрайства, оскільки станом на час здійснення нею продажу нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_2 , приміщення були її особистою приватною власністю, оскільки були набуті ОСОБА_9 на підставі договорів дарування.

На час продажу майна не існувало будь-яких письмових договорів між подружжям щодо порядку поділу цього майна чи будь-яких судових рішень (зокрема щодо визнання цих приміщень спільною сумісною власністю), які б заважали ОСОБА_9 здійснити продаж цього майна.

Не погодившись з постановою слідчого, потерпілий ОСОБА_8 звернувся зі скаргою до слідчого судді в порядку статті 303 КПК України на обґрунтування якої зазначав, що досудове розслідування фактично не проводилось, слідчим не вчинялись процесуальні дії, про які він подавав відповідні клопотання, не встановленні обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Постанову про закриття кримінального провадження вважав незаконною, необґрунтованою і такою, що порушує його право на захист від кримінального правопорушення та просив її скасувати.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, слідчий суддя погодився з висновком та підставами закриття кримінального провадження, з огляду на те, що в даній ситуації мають місце цивільно-правові відносини та дійшов висновку, що кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000734 від 04.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 КК України, обґрунтовано закрито, оскільки досудове розслідування проведено слідчим повно, з дослідженням всіх обставин, та надано належну правову оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, належності, достовірності, та забезпечено прийняття законного та неупередженого процесуального рішення, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі проведені необхідні слідчі дії, висновки які, викладені в постанові про закриття кримінального провадження від 28.01.2025, відповідають фактично встановленим обставинам і їм дана правильна юридична оцінка.

З таким висновком слідчого судді суд апеляційної інстанції погоджується, вважає його обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, дати їм належну оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Пункт 2 частини 1 статті 284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до частин 1, 3 статті 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (статті 2, 284 КПК України).

В той же час КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Як встановлено слідчим та перевірено слідчим суддею, право власності на спірні приміщення виникло у ОСОБА_9 на підставі договору дарування від 10.10.2013 на нежитлові приміщення першого поверху №18-:-26, загальною площею 136,2 кв. метрів, які розташовані у житловому будинку літ. «А-5» за адресою: АДРЕСА_1 , та договору дарування від 29.11.2013 на нежитлові приміщення першого поверху №1, 1-11а, 1-116, 1-13а, 1-146, 1-14в, 1-14г, 1-14д, 1-14е, 1-14ж, загальною площею 122,5 кв. метрів, які розташовані у житловому будинку літ. «А-4» за адресою: АДРЕСА_3 , укладені між нею та ОСОБА_13 . На день вчинення правочину 22.06.2022 вищевказане майно було особистою приватною власністю ОСОБА_9 .

Слідчим також надана правова оцінка обставинам справи, з приводу того, що рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.11.2021 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_13 , ОСОБА_14 до ОСОБА_9 , треті особи ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , про визнання недійсним договорів дарування нерухомого майна, яке постановою Полтавського апеляційного суду від 22.09.2022 рішення залишено без змін, та рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.09.2024 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_8 до ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , третя особа: приватний нотаріус ОСОБА_16 , про визнання права спільної сумісної власності колишнього подружжя на нерухоме майно, вартість якого за час шлюбу істотно збільшилась, внаслідок трудових і грошових затрат одного з подружжя і визнання недійсним укладеного одним з подружжя договору купівлі-продажу нерухомого майна.

У зв`язку з наведеним, суд апеляційної інстанції цілком погоджується із висновками слідчого про відсутність в діях ОСОБА_9 складу злочину, передбаченого частиною 3 статті 190 КК України, з огляду на те, що між сторонами існують цивільно-правові відносини.

На переконання колегії суддів, оскаржувана постанова слідчого є достатньо вмотивованою і містить спростування усіх суттєвих доводів потерпілого про наявність в діянні ОСОБА_9 ознак кримінального правопорушення, а також обґрунтовані висновки про наявність достатніх підстав, які виключають можливість подальшого проведення досудового розслідування у даному провадженні і обумовлюють його закриття.

Крім того, викладені у постанові слідчого від 28.01.2025 доводи і твердження відповідають фактичним обставинам справи, встановленим у ході досудового розслідування на підставі достатньої кількості належних та допустимих доказів.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 про те, що слідчим не виконанні письмові вказівки прокурорів, та не розгляд клопотань потерпілого, не спростовують обставин та підстав закриття кримінального провадження.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що до свого провадження слідчий ОСОБА_7 прийняв кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000734 від 04.07.2023 за дорученням начальника СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області 06.08.2024.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно частини 5 статті 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності.

Відповідно, слідчий самостійно визначає порядок проведення слідчих (розшукових) дій.

Також слідчим суддею встановлено, що слідчими вживались заходи до виклику для допиту ОСОБА_10 , встановлювалось її місцезнаходження, проте, вона зареєстрована на тимчасово окупованій території у м. Луганськ, що унеможливлює її допит та слідчий суддя врахував, що допит ОСОБА_10 як покупця нежитлових приміщень, на якому наполягає потерпілий, не спростує той факт, що станом на час здійснення продажу ОСОБА_9 вказаного майна воно було її особистою приватною власністю, оскільки було набуте за час шлюбу на підставі договорів дарування.

У зв`язку з наведеним, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для скасування ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, оскільки в ході досудового слідства встановлено, що між сторонами склались цивільно-правові відносини.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, не встановлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів не вважає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2025 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий -

Судді: