Провадження № 1-кп/761/276/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника цивільного позивача ОСОБА_8

секретаря ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000438 від 27.05.2014 року по обвинуваченню:

ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Донецьк, громадянки України, українки, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.27, ч. 5 ст. 191 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва з квітня 2017 року кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

Вказане кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду.

Від прокурора, до початку судового засідання надійшли письмові клопотання про передачу на відповідальне зберігання речового доказу нежитлову будівлю з влаштуванням паркінгу, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 6124,4 м.кв. на відповідальне зберігання ІНФОРМАЦІЯ_2 з покладенням на ІНФОРМАЦІЯ_3 обов`язку зберігання вказаного майна.

В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначає, що обвинувачена ОСОБА_10 являється власником нежитлової будівлі з влаштуванням паркінгу, розташовану за адресою : АДРЕСА_2 загальною площею 6124,4 м.кв. Вказана будівля за рішенням сторони обвинувачення визнана речовим доказом у вищевказаному кримінальному провадженні. 04.10.2016 за рішенням слідчого судді Печерського районного суду м. Києва на вказану вище будівлю накладено арешт з метою забезпечення цивільного позову, а також з метою забезпечення цивільного позову поданого із забороною ОСОБА_10 та іншим особам у володінні (користуванні) яких перебуває нерухоме майно розпоряджатися та користуватися ним. Свою вимогу прокурор пов`язує з тим, що відповідно до листа Головокомандувача ЗСУ ОСОБА_11 поряд із нежитловою будівлею з влаштуванням паркінгу, розташованої за адресою : АДРЕСА_4 розташовані адміністративні будівлі центральних органів виконавчої та законодавчої влади України та вказане приміщення може бути використане з метою вчинення диверсій та корегування ворожих обстрілів. Разом з тим, прокурор в судовому засіданні клопотав про визнання вказаної будівлі речовим доказом.

Крім того, прокурором заявлене письмове клопотання про оголошення обвинуваченої ОСОБА_10 у розшук в зв`язку з ти, що остання не з`явилася у судові засідання, призначені на 03.05.2022 о 12.00 год. та відповідно до повідомлення Державної прикордонної служби 09.03.2022 ОСОБА_10 перетнула державний кордон України в пункті пропуску «Косино» та виїхала в невідомому напрямку.

Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з приводу клопотання прокурора про передачу речового доказу, нежитлової будівлі на відповідальне зберігання нежилих приміщень не заперечували.

Разом з тим, з приводу клопотання про розшук захисники заперечували посилаючись на те, що обвинувачена ОСОБА_10 була вимушена покинути державу у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Крім того обвинувачена отримувала повістки та подавала до суду клопотання про відкладення та проведення засідання в режимі відеоконференц зв`язк, а тому наміру ухилятися від суду не мала.

Обвинувачена ОСОБА_10 в залі суду присутня не була, однак за допомогою технічних засобів зв`язку мобільного месенджера Telegram брала участь у судовому засіданні та повідомила суд про те, що наміру переховуватись не має просила суд відмовити прокурору у клопотанні про оголошення її в розшук. Також ОСОБА_10 зазначила, що вищезазначене арештоване приміщення їй не належить, але проти задоволення клопотання про передачу на відповідальне зберігання вона не заперечує.

Суд, заслухавши учасників судового провадженні, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження та заявлені клопотання прокурора колегія суддів дійшла наступного висновку.

За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Разом з тим, відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Крім того, за змістом положень ст. 374 КПК України, саме вироком суду вирішується питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів кримінального провадження ухвалою Печерського районного суду м. Києва 04.10.2016 року слідчим суддею задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 та накладено на майно, яке на праві приватної власності належить підозрюваній у кримінальному провадженні № 0000438 від 27.05.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на нежитлову будівлю з влаштуванням паркингу, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 загальною площею нежитлової будівлі 6124,40 кв. м з метою забезпечення поданого порерпілою стороною цивільного позову.

Між тим, з наданих матеріалів кримінального провадження № 0000438 від 27.05.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_10 нежитлова будівля з влаштуванням паркингу, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 загальною площею нежитлової будівлі 6124,40 кв. речовим доказом не визнавалась, арешт з метою зберігання речового доказу не накладався, вирішення питання, щодо подальшої долі нерухомого майна має бути визначено відповідно до вимог ст. 374 КПК України за вироком суду. Разом з тим, клопотання прокурора про визнання вказаного нерухомого майна речовим доказом та передачу на відповідальне зберігання ІНФОРМАЦІЯ_2 з покладенням на ІНФОРМАЦІЯ_3 обов`язку зберігання вказаного майна не відноситься до компетенції суду тане відповідає вимогам чинного кримінально-процесуального законодавства.

Крім того, щодо заявленого клопотання про оголошення обвинуваченої ОСОБА_10 в міжнародний розшук колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Цей Указ затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2402-ІХ.

Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022.

Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 259/2022 від 18.04.2022.

Чергове судове засідання у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України судом призначено на 03.05.2022 року.

Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 03.05.2022 року до суду направили клопотання про відкладення розгляду виказаного провадження у зв`язку з тим, що обвинувачена ОСОБА_10 у зв`язку початком військового вторгнення російською федерацію на територію України.

Крім того, 11.05.2022 року в судовому засіданні були присутні захисники обвинуваченої, які підтвердили факт перебування останньої за кордоном та відсутність у неї наміру ухилення від суду.

12.05.2022 року обвинувачена ОСОБА_10 на адресу суду направила клопотання про проведення судового засідання в режимі відео конференції з приміщення Посольства України в Чеській Республіці.

13.05.2022 року обвинувачена ОСОБА_10 в залі суду присутня не була, однак за допомогою технічних засобів зв`язку та мобільного месенджера телеграм брала участь у судовому засіданні при вирішенні клопотань заявлених прокурором.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, згідно ч. 2 ст. 318 КПК України, судове засідання відбувається за обов`язкової участі обвинуваченого, а відповідно до ст.323 КПК України суд не може проводити судовий розгляд без участі обвинуваченого.

Згідно з приписами ст. 335 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від суду, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Верховний Суд у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду 30 травня 2019 року у справі №639/793/17 висловив правову позицію, що під ухиленням від слідства або суду слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що вчинила певний злочин і здійснила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду.

З урахуванням вище викладеного, та відсутністю у прокурора доводів, що могли б підтвердити наявність наміру у ОСОБА_10 вчинити умисні дії з метою уникнення від явок до суду, а також кримінальної відповідальності, за кримінальні правопорушення в яких остання обвинувачується, колегія суддів приходить до висновку про залишення поданого клопотання прокурора без задоволення.

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про передачу на відповідальне зберігання ІНФОРМАЦІЯ_4, в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000438 від 27.05.2014 року, нежитлову будівлю з влаштуванням паркінгу, розташовану за адресою : АДРЕСА_2 загальною площею 6124,4 м.кв. - залишити без задоволення.

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про оголошення обвинуваченої ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в міжнародний розшук - залишити без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3