Провадження № 1-кс/161/5854/24
У Х В А Л А

П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А

м. Луцьк 02 грудня 2024 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , а погодженням із прокурором відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучене 20.11.2024 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним речовим доказом, а саме на автомобіль марки «Hyundai» моделі «Santa Fe», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , жителю АДРЕСА_1 .

Своє клопотання мотивує тим, що СУ ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000485 від «20» листопада 2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, крім того, з метою забезпечення збереження речових доказів, тому слідчий звернувся з відповідним клопотанням до слідчого судді.

В судове засідання не з`явився власник майна, однак від представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , на адресу суду надійшла заява, в яких останній просив проводити розгляд клопотання без його участі, щодо накладення арешту на майно, не заперечував.

В судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, водночас, подали суду клопотання про проведення судового засідання за їх відсутності, клопотання просили задовольнити, а тому у відповідності до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України судове засідання проводиться за їх відсутності, а також не здійснюється фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

Перевіривши надані матеріали клопотання та долучені до нього документи, суд приходить до висновку, що клопотання підставне та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, крім того, з метою забезпечення збереження речових доказів, проведення відповідних судових експертиз та недопущення внесення змін, пошкодження чи їх знищення, тому клопотання слід задовольнити та накласти арешт на майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 20.11.2024 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним речовим доказом, а саме на автомобіль марки «Hyundai» моделі «Santa Fe», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , жителю АДРЕСА_1 .

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1