Справа № 359/9612/24
Провадження № 1-в/359/471/2024
У Х В А Л А

09 грудня 2024 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , представника БВК № 119ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання начальника державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України,

в с т а н о в и в :

До суду надійшло клопотання начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Представник ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» та прокурор в судовому засіданні підтримали вищевказане клопотання, просили суд привести вирок Деснянського районного суду м. Києва від 17.07.2023 року відносно ОСОБА_4 у відповідність до вимог закону у зв`язку із декриміналізацією вчиненого засудженим діяння. Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні також підтримав клопотання та просив суд його задовольнити.

Розглянувши клопотання про звільнення від покарання, суд дійшов до таких висновків.

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 30.07.2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин. В подальшому, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2023 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. Ухвалою Київського апеляційного суду від 12.07.2023 року вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2023 року змінено та виключено з вступної частини вироку відомості про судимість ОСОБА_4 за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 30 липня 2021 року.

Далі вироком Деснянського районного суду м. Києва від 17 липня 2023 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України, частково приєднано до покарання за цим вироком невідбуте покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2023 року та призначено остаточне покарання у виді 5-ти (п`яти) років 1-го (одного) місяця позбавлення волі. При цьому, вартість чужого майна у таємному викраденні якого ОСОБА_4 визнано винним становить 1200 грн. 00 коп. (подія 24.01.2023 року). Вирок набрав законної сили 17 серпня 2023 року.

На даний час засуджений ОСОБА_4 відбуває призначене йому покарання у вигляді позбавлення волі, в умовах державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119)».

В той же час, 09.08.2024 набрав чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886- IX, яким було внесено зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна».

У зв`язку зі змінами внесеними до ст. 51 КУпАП Законом України №3886-1Х від 18.07.2024, після 09.08.2024, дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. За змістом п. 169.1.1. ст. 169 ПК України сума податкової соціальної пільги дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Окрім цього, відповідно до постанови ОП ККС ВС від 07.10.2024 р. у справі № 278/1566/21, Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2023 року становив 2684,00 грн. Отже, з урахуванням внесених змін до КУпАП, для кваліфікації крадіжки у 2023 році за нормами КК України, розмір матеріальної шкоди мав становити 2684,00 грн.

Згідно ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_4 за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 17 липня 2023 року (подія від 24.01.2023 року) завдав матеріальної шкоди потерпілій стороні на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення крадіжки, тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караним на цей час, суд дійшов висновку про необхідність звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного йому покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України. При цьому, вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2023 року, зміненого ухвалою Київського апеляційного суду від 12.07.2023 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, слід виконувати самостійно.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 74 КК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання начальника державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 17 липня 2023 року покарання у виді позбавлення волі на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку із усуненням кримінальної караності діяння, за вчинення якого його було засуджено.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2023 року, зміненого ухвалою Київського апеляційного суду від 12.07.2023 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання із застосуванням ст.. 69 КК КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, виконувати самостійно.

Зарахувати засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбування покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2023 року, зміненого ухвалою Київського апеляційного суду від 12.07.2023 року, відбуте ним покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік 5 місяців 6 днів.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1