ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/825/25
Номер провадження: 11-сс/819/32/25
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участі:

прокурора: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

адвоката: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001132 за апеляційною скаргою прокурора Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 07 лютого 2025 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 07 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовано до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язано ОСОБА_9 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та/або суду, в провадженні яких перебуває кримінальне провадження № 0001132 та покладено на нього обов`язок, передбачений ст. 194 КПК, а саме носіння електронного засобу контролю.

Встановлено строк дії запобіжного заходу та обов`язків до 04.04.2025 року включно.

Вимоги та узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді від 07.02.2025 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що слідчим зазначено ризики, передбачені п.п. 1,2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою та не можуть бути попередженні шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчий суддя помилково прийшов до висновку, що запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України можливо при застосуванні підозрюваному запобіжного заходу, більш м`якого, ніж тримання під вартою та застосував запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не надав належної оцінки тим фактам, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні ряду тяжких кримінальних правопорушень, які, згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, санкція передбачає позбавлення волі до 10 років з конфіскацією майна. В подальшому, у разі визнання судом ОСОБА_9 винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень до нього може бути застосована реальна мipa покарання на тривалий строк, що дає обґрунтовані підстави вважати про наявність ризику, передбаченого п. l ч. 1 ст. 177 КПК, оскільки підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, розуміючи можливість реального позбавлення волі.

Крім того, суд не прийняв до уваги, що ОСОБА_9 може продовжити протиправну діяльність, оскільки єдиним джерелом заробітку являлась протиправна діяльність у сфері збуту наркотичних/психотропних засобів та речовин, оскільки підозрюваний офіційно не працевлаштований, офіційного джерела доходу немає, підозрюється у вчиненні злочинів з корисливою метою.

Судом також не прийнято до уваги, що ОСОБА_9 може незаконно впливати на свідків, або інших осіб, які встановлюються, знайомих, шляхом залякування, підкупу, шантажу, погроз, а також примусити вже допитаних свідків змінити покази на свою користь до дачі неправдивих показів та викривлення обставин, які підлягають доказуванню.

Вважає, що органом досудового розслідування обґрунтовано доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч.1 cт.177 КПК України, при цьому викладені факти вказують нa те, що суд дослідив обставини справи однобічно та не в повній мірі врахував необхідність запобігання доведеним ризикам шляхом обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Позиції учасників судового розгляду.

Прокурор підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги.

Підозрюваний ОСОБА_9 та його захисник адвокат ОСОБА_8 заперечили проти задоволення апеляційних вимог прокурора, посилаючись на їх необґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, які надійшли із суду першої інстанції та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного.

З матеріалів провадження вбачається, що 28.10.2024 року, 06.01.2025 року, 10.01.2025 року, 13.01.2025 року , 27.01.2025, 05.02.2025 року до ЄРДР за №0001132 були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

05.02.2025 року ОСОБА_9 затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

05.02.2025 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Із матеріалів провадження, повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_9 підозрюється в тому, що він у невстановлений досудовим слідством час та при невстановлених досудовим слідством обставинах, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення встановленого законом порядку обігу психотропних речовин, а саме у порушення вимог ст. 7 3aкону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини ї прекурсори» незаконно придбав, згідно висновку експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/122-24/6649-НЗПРАП від 23.12.2024 особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2піролідин-1-іл-пентан-1-он) вагою 16,48 г, яку отримав 07.12.2024 за експрес накладною ТОВ «Нова пошта» № 7910 у відділенні «ТОВ Нова пошта» № 24, розташованому за адресою: м. Херсон, проспект 200-річчя Херсону, 20, яку в подальшому зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 з метою подальшого збуту.

ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_9 у невстановлений досудовим слідством час тa при невстановлених досудовим слідством обставинах, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення встановленого законом порядку обігу психотропних речовин, а саме у порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» повторно незаконно придбав, згідно висновку експерта Херсонського НДЕКЦ MBC України № CE-19/122-25/47-НЗПРАП від 08.01.2025 особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - РVР (1-феніл-2-піролідин- 1-іл-пентан-1-он) вагою 5,82 г, яку отримав 18.12.2024 за експрес - накладною TOB «HOBA ПОШТА» № 9201 у відділенні TOB «HOBA ПОШТА» № 24, розташованому зa адресою: м. Херсон, проспект 200-річчя Херсону, 20, яку в подальшому зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 з метою подальшого збуту.

ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчинені повторно.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_9 у невстановлений досудовим слідством час тa при невстановлених досудовим слідством обставинах, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки i бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення встановленого законом порядку обігу психотропних речовин, а саме у порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини i прекурсори» повторно незаконно придбав, згідно висновку експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України № CE-19/122-25/46-НЗПРАП від 10.01.2025 особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) вагою 10,83 г, яку отримав 30.12.2024 за експрес - накладною TOB «НОВА ПОШТА» № 0758 у відділенні ТОВ «НОВА ПОШТА» № 10, розташованому за адресою: м. Херсон, вул. Полковника Кедровського, 10, яку в подальшому зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 з метою подальшого збуту.

ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчинені повторно.

ОСОБА_9 у невстановлений досудовим слідством час та при невстановлених досудовим слідством обставинах, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення встановленого законом порядку обігу психотропних речовин, а саме у порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» повторно, незаконно придбав тa зберігав з метою збуту за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено РVР.

Так, 15.01.2025 у період часу з 14:38 год. до 15:18 год. ОСОБА_9 збув закупнику ОСОБА_11 особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса PVP становить 0,1032 г, відповідно до висновку експерта шляхом передачі з рук в руки у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , за що закупник ОСОБА_11 сплатила грошові кошти в сумі 400 гривень.

Таким чином, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, вчинені повторно.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_9 у невстановлений досудовим слідством час тa при невстановлених досудовим слідством обставинах, діючи умисно з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення встановленого законом порядку обігу психотропних речовин, а саме у порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» повторно, незаконно придбав та зберігав з метою збуту за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено РVР.

Так, 27.01.2025 у період часу з 15:05 год. до 15:46 год. ОСОБА_9 збув закупнику ОСОБА_11 особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса PVP становить 0,1327 г, відповідно до висновку експерта Херсонського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру MBC України № CE-19/122-25/526-НЗПРАП від 31.01.2025, шляхом передачі з рук в руки у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , за що закупник ОСОБА_11 сплатила грошові кошти в сумі 400 гривень.

Таким чином, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, вчинені повторно.

Слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 грн., мотивуючи його тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, і що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За результатами розгляду клопотання слідчий суддя не погодився з доводами клопотання про необхідність застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосував до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків прибувати за кожною вимогою до слідчого , прокурора та суду з носінням електронного засобу контролю та навів мотиви прийняття такого рішення.

Обґрунтовуючи свої висновки слідчий суддя врахував, що з досліджених матеріалів вбачається, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні 5 епізодів тяжкого злочину із користі, не заперечував, що вживає психотропні препарати, є учасником програми замісної терапії, що свідчить про існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя дійшов висновку, що цьому ризику можливо запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж був запропонований органом досудового розслідування, а саме цілодобового домашнього арешту. ОСОБА_9 підозрюється у тому, що він купував та отримував через Нову пошту психотропні речовини, які пізніше збував. Перебування під цілодобовим домашнім арештом унеможливить придбання вилучених з обігу речовин та зможе запобігти ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зазначив , що доказів існування інших ризиків прокурором не надано, послався на те, що підозрюваний має постійне зареєстроване місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є інвалідом ІІІ групи, має явні проблеми зі здоров`ям, має постійний дохід у вигляді пенсії за інвалідністю в розмірі 2980 грн.

Крім того слідчий суддя врахував, що на даний час в Україні діє воєнний стан, у виїздах з міст та областей розміщені блок-пости на яких здійснюється контроль переміщення осіб, що мінімізує ризики втечі.

Вказав, що цілодобовий домашній арешт унеможливлює ризик незаконного впливу на свідків. Звернув увагу на те, що до свідка ОСОБА_11 застосовані заходи безпеки. Посилання у клопотанні на ризик можливого перешкоджання кримінальному провадженню шляхом зникнення з місця проживання фактично дублює ризик переховування.

Слідчий суддя зазначив, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику, який був встановлений.

Доводи апеляційної скарги прокурора не спростовують висновку слідчого судді про те, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт, не буде достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та запобігатиме встановленому слідчим суддею ризику.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України підтверджується сукупністю доказів, зібраними на цій стадії досудового розслідування та перевірена слідчим суддею при розгляді клопотання.

На даній стадії кримінального провадження лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу.

Разом із тим, один лише факт наявності обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину не може виправдати застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки необхідно встановлювати законність, виправданість та співмірність запобіжного заходу, запропонованого органом досудового розслідування, із характером протиправних дій, зокрема інкримінованих підозрюваному у кримінальному провадженні, особою підозрюваного, наявністю у нього родини та утриманців, можливими ризиками вчинення підозрюваним протиправної поведінки, що може зашкодити меті досудового розслідування.

При цьому, слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Підставним є висновок слідчого судді про те, що доведено стороною обвинувачення наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України та існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК .

Як видно із ухвали слідчий суддя врахував поряд із тяжкістю кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК , у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 сукупність відомостей про його особу, його соціальні зв`язки, репутацію, те, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, дохід у виді пенсії, стан його здоров`я.

Зміна повідомлення про підозру від 06.02.2025 року , яка складена вже після направлення клопотання слідчого не підлягає дослідженню та врахуванню, оскільки питання про запобіжний захід вирішується в межах клопотання слідчого та його обґрунтування.

В апеляційній скарзі прокурор також вказує на те, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України і посилаючись на помилковість висновків суду , зазначає, що є доведеним існування ризиків, передбачених п. 1,2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України і для запобігання цим ризикам щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Разом із тим слідчий суддя вирішує питання щодо запобіжного заходу у межах клопотання слідчого , яке затверджено прокурором, і в якому слідчий наводив доводи на обґрунтування існування ризиків, передбачених п. 1,3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Доводів встановлення ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК у клопотанні слідчий не вказував.

Доводів на обґрунтування існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурор в апеляційній скарзі не наводить.

Колегія суддів вважає бездоказовими твердження апеляційної скарги про те, слідчим суддею не було враховано , що підозрюваний може незаконно впливати на свідків, будь якого обґрунтування таких тверджень апеляційна скарга прокурора не містить.

Натомість слідчий суддя зазначив, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту унеможливить існування цього ризику.

Ризик здійснення тиску на свідків не може ґрунтуватися лише на ймовірності суворого покарання, а повинен бути пов`язаний із конкретними фактами .

Посилання апелянта лише на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, враховуючи дані про особу підозрюваного та його поведінку не може бути єдиною підставою для визнання доведеним ризику переховування від органів досудового розслідування та суду. Інших доводів , крім тяжкості покарання, що загрожує особі на обґрунтування існування цього ризику прокурор в апеляційній скарзі не наводить.

Будь-які відомості про те, що після повідомлення про підозру ОСОБА_9 порушував покладені на нього обов`язки, або ж іншим чином намагався перешкодити кримінальному провадженню матеріали справи не містять. Про такі випадки не було зазначено і прокурором під час апеляційного розгляду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційний розгляд здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку доведеності його винуватості, на чому фактично і ґрунтуються апеляційні вимоги прокурора не може виправдати застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки прокурором не доведено виправданість та співмірність запобіжного заходу у виді тримання під вартою, запропонованого органом досудового розслідування, враховуючи відомості про особу підозрюваного, його процесуальну поведінку на стадії досудового розслідування .

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було оцінено вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, не ґрунтуються на матеріалах провадження.

Не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги про те, що слідчим суддею не були враховано всі відомості про особу підозрюваного, і що слідчий суддя дослідив обставини справи однобічно.

Слідчим суддею, як видно, були проаналізовані відомості та обставини, на які посилається апелянт у сукупності з фактичними обставинами кримінального провадження, які зазначені у клопотанні слідчого , які і дали підстави для висновку про те, що на цій стадії досудового розслідування запобіжний захід у виді домашнього арешту, який прирівнюється до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції, із забороною залишати житло цілодобово з покладенням на підозрюваного обов`язків носити електронний засіб контролю та прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора , суду зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дієвість кримінального провадження.

Обґрунтованих доводів на протилежне , прокурор в апеляційній скарзі не навів.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що з підстав та доводів, зазначених в апеляційній скарзі ухвала суду скасуванню не підлягає, тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422, 376 ч.2 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Залишити без змін ухвалу слідчого Херсонського міського суду Херсонської області від 07 лютого 2025 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_9 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4