ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 688/384/25

Провадження № 11-сс/820/100/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника скаржника

адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції матеріали скарги адвоката ОСОБА_6 на невнесення відомостей до ЄРДР, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 січня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Представник скаржника ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 , звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність правоохоронних органів щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Свою скаргу мотивував тим, що 15 вересня 2024 року ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , звернулися до ВП №1 Шепетівського РУП із заявою про кримінальне правопорушення.

Як убачається із відповіді ВП №1 Шепетівського РУП відомості за їх заявою від 15 вересня 2024 року до ЄРДР не були внесені.

Ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 січня 2025 року відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 на невнесення відомостей до ЄРДР.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що будь-яких відомостей про вчинення кримінального правопорушення не встановлено, не було надано їх ініціатором скарги і в судовому засіданні суду першої інстанції, а тому, на думку слідчого судді, підстав для внесення відомостей до ЄРДР немає.

Адвокат ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу слідчого судді, забезпечити внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 15 вересня 2024 року та упродовж 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявникам витяг з ЄРДР.

Уважав, що ухвала слідчого судді місцевого суду є незаконною та необґрунтованою.

На його думку, заява від 15 вересня 2024 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, містить всі необхідні та достатні дані для внесення відомостей до ЄРДР та відкриття провадження у справі.

Посилався на те, що в заяві ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були викладені достатньо конкретизовані відомості із зазначенням об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим у слідчих були всі підстави для внесення відомостей до ЄРДР.

Отже, у заяві про вчинення кримінального правопорушення було вказано достатньо об`єктивних даних, що свідчать про вчинення головою ГБК «Автомобіліст» привласнення чи розтрати чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні, тобто, про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України.

Ураховуючи наведене, слідчим суддею місцевого суду не було всебічно, повно й неупереджено досліджено всі обставини справи, а також було порушено норми процесуального права, згідно з якими обов`язково повинні вноситися до ЄРДР відомості за заявою про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень (ч.1 ст.214 КПК України).

Дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, заперечення проти задоволення апеляційної скарги прокурора ОСОБА_5 , перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Приписи ч.1 ст.2 КК України передбачають, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст.11 КК України встановлено, що кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, як бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Однак, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться не будь-які заяви чи повідомлення, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

При цьому зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема, ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Відтак, внесенню підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, в яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин, є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо в заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення.

Це, у свою чергу, слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Отже, вирішальним чинником для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

З наданих матеріалів вбачається, що 15 вересня 2024 року ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 звернулися до ВП №1 Шепетівського РУП із заявою про кримінальне правопорушення, однак відповідні відомості за вказаною заявою до ЄРДР не були внесені.

Орган досудового розслідування мотивував своє рішення тим, що за заявами ОСОБА_10 за аналогічними підставами працівниками Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області розслідувалось два кримінальні провадження, за наслідками розслідування яких викладені факти щодо розкрадання коштів головою кооперативу «Автомобіліст» ОСОБА_11 не підтвердились.

У межах цих розслідувань перевірялись законність витрачення коштів на виготовлення технічної документації землеустрою та встановлення меж земельних ділянок, а також з приводу придбання та реалізації трансформаторної підстанції.

Тому через відсутність установлених порушень підозра будь-якій особі не оголошувалась.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналіз змісту положень ст.214 КПК України свідчить, що повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Слідчий суддя місцевого суду дійшов обґрунтованого висновку про те, що уповноважена особа правоохоронного органу обґрунтовано відмовила у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР.

Колегія суддів погоджується з тим, що викладені факти за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінальних правопорушень.

Не встановлено об`єктивних даних, що підкріплені належними доказами, які дійсно свідчать про наявність обов`язкових ознак злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий суддя місцевого суду повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов аргументованого висновку про те, що в задоволенні поданої скарги слід відмовити.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 колегією суддів апеляційного суду перевірено, однак вони є необґрунтованими, тому не заслуговують на увагу.

На переконання колегії суддів, слідчим суддею місцевого суду не допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які би перешкодили постановити законне та обґрунтоване рішення.

Відтак, колегія суддів підстав для скасування ухвали слідчого судді місцевого суду не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 422, 423 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 січня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 на невнесення відомостей до ЄРДР, залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3