Справа № 742/6685/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/530/24
Категорія - арешт майна. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

11 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження

представника власника майна ДП «Срібнерайагролісництво»

адвоката ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові, одночасно в режимі відео конференції із Прилуцьким міськрайонним судом чернігівської області, судове провадження за апеляційними скаргами представників третіх осіб - власників майна, адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 листопада 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою частково задоволено клопотання слідчого СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001145 від 21.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, та накладено арешт на майно, вилучене слідчим під час проведення огляду місця події 20 листопада 2024 року, а саме на:

транспортний засіб марки «Renault» модель «Magnum» , д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на праві власності належить ОСОБА_10 , без права відчуження даного транспортного засобу, передати на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_10 , з правом користування, даним транспортним засобом та зобов`язавши забезпечити його збереження на час кримінального провадження;

транспортний засіб спеціалізований вантажний самоскид марки «КАЗ», модель «4540», д.н.з. НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_11 , користувачем якого є ОСОБА_12 , без права відчуження даного транспортного засобу, передати на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_11 , чи його користувачу ОСОБА_12 , з правом користування даним транспортним засобом та зобов`язавши забезпечити його збереження на час кримінального провадження;

причіп марки «LECITRAILER», модель «3E20MD», д.н.з. НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на праві власності належить ОСОБА_10 , з подальшою забороною його відчуження, розпорядження і користування, із зберіганням вищевказаної деревини на території Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області;

деревину породи дуб, а саме 40 колод різного діаметру від 40 до 80 см., різної довжини від 2 до 3 метрів, які були завантажені на причіп марки «LECITRAILER», модель «3E20MD», д.н.з. НОМЕР_3 , з подальшою забороною її відчуження, розпорядження і користування, із зберіганням вищевказаної деревини на території Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області.

Задовольняючи клопотання в частині накладення арешту на вилучене під час огляду місця події майно слідчий суддя вказав, що оскільки під час судового розгляду встановлено, що транспортні засоби, причеп та навантажена деревина, є речовими доказами у кримінальному провадженні, накладення арешту необхідне з метою їх збереження для подальшого проведення відповідних та необхідних слідчих дій в рамках досудового розслідування.

Крім того, слідчий суддя вказав на те, що передача транспортних засобів на відповідальне зберігання власникам майна, не скасовує накладеного на нього арешту та не знімає заборони його відчуження та розпорядження ним.

В апеляційній скарзі представник власників майна адвокат ОСОБА_8 ухвалу слідчого судді вважає незаконною, а тому просить її скасувати та відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Аргументує тим, що слідчий суддя не звернув уваги на ту обставину, що в клопотанні слідчого зазначається про наявність обґрунтованих підстав вважати, що вилучене майно здобуте внаслідок вчинення кримінально протиправних діянь, щодо вчинення яких здійснюється досудове розслідування. Однак, до клопотання про арешт майна не надано жодного доказу того, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення або одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення чи є доходами від цього.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна і можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні. Крім того, згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

З матеріалів даного провадження убачається, що ці вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею не дотримано, тому захист не погоджується з висновками слідчого судді, оскільки майно, на яке був накладений арешт, не підпадає під ознаки майна, передбаченого ст. 98 КПК України, а відтак, існування реальних підстав для накладення арешту на майно з метою збереження і використання як доказів у кримінальному провадження, відсутні.

Представник ДП «Срібнерайагролісництво» адвокат ОСОБА_6 в апеляційній скарзі також просить про скасування ухвали слідчого судді про арешт колод деревини породи дуб в кількості 40 штук, ухвалити нове рішення, яким відмовити слідчому у задоволенні клопотання в цій частині.

Мотивує тим, що слідчим суддею взагалі не було перевірено кому належить тимчасово вилучене майно, зокрема, деревина породи дуб, не встановлено хто є її власником та безпідставно накладений на неї арешт, як на власність невідомої особи.

Просить врахувати, що завантаження деревини відбувалось офіційно на підставі специфікацій. Однак, на місце навантаження прибули працівники поліції у кількості трьох осіб та без складання будь-яких процесуальних документів, в тому числі і без складання протоколу огляду місця події, перевищуючи свої посадові повноваження, безпідставно вилучили транспортні засоби: автомобіль з причепом, самоскид, а також деревину, які примусово були доставлені до Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області, де також жодні процесуальні документи не складались.

Вказує на те, що саме ДП «Срібнерайагролісництво» є справжнім власником 40 тимчасово вилучених колод дубу, які на законних підставах вирубувалися у кварталі 26 виділу 24, під час вибіркової санітарної рубки, що підтверджується актом лісопатологічного обстеження та оцінки санітарного сану насаджень від 25 квітня 2024 року, спеціальними дозволами (лісорубними квитками), а також повним комплектом документів, які додаються до лісорубних квитків та визначають породу дерев, їх кількість та місця рубки.

Слідчий, усвідомлюючи, що колоди деревини здобуті на законних підставах, з метою обмежити ДП «Срібнерайагролісництво» у своїх правах, не здійснив їх виклик на розгляд справи, чим порушив ч. 1 ст. 172 КПК України а слідчим суддею в ухвалі не обґрунтовано, чому клопотання слідчого розглядається без повідомлення власника майна, в чому була така необхідність, що є порушенням ч. 2 вказаної статті, при тому, що на момент судового розгляду колоди деревини були вилучені і ризику втрати майна не існувало. При цьому, у порядку ч. 7 ст. 173 КПК України, слідчим суддею не пізніше наступного робочого дня ухвала суду від 22 листопада 2024 року про арешт деревини не була надіслана володільцю майна.

У результаті накладення арешту на майно, підприємницька діяльність ДП «Срібнерайагролісництво» у кварталі 26 була повністю зупинена. При цьому, слідчий суддя навіть не встановив та не зазначив у своїй ухвалі, доказом чого у кримінальному правопорушення є арештована деревина, чи яку конкретно інформацію про вчинене кримінальне правопорушення вона на собі зберегла. Тобто, суд першої інстанції повністю залишив поза увагою ключове питання, на яке відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, зобов`язаний був надати відповідь речовим доказом чого є вилучена деревина.

Вважає, що слідчим суддею, на порушення ч. 3 ст. 170 КПК України, безпідставно накладений арешт на майно, без врахування наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Звертає увагу, що 20 листопада 2024 року слідчий провів огляд лісових ділянок у межах кварталу 26 виділу 24, разом з тим, автотранспорт та колоди дуба слідчий вилучив теж 20 листопада 2024 року, однак, жодних документів про їх тимчасове вилучення не склав, речовими доказами не визнав і володільцю майна жодних документів не надав.

Фактично, вказані дії слідчим проведені до внесення відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР і відкриття кримінального правопорушення, яке відбулося 21 листопада 2024 року, що є грубим порушенням вимог ч. 2 ст. 214 КПК України.

Зокрема, слідчим було проведено огляд місця події (хоча огляд місця події не допускається без наявності даних про вчинення злочину, зафіксоване у процесуальній формі позиція Верховного Суду від 03.06.2024 у справі №759/5346/20), з подальшим оглядом і вилученням 40 колод дуба без складання будь-яких процесуальних документів 20.11.2024.

Все вказане є грубим порушенням вимог, встановлених КПК України та протиправними діяннями як з боку слідчого, так і прокурора ОСОБА_13 , яка погодила клопотання слідчого про накладення арешту на вилучене, без перевірки фактичних обставин, дотримання вимог КПК України та порядку проведення слідчих дій.

Заслухавши доповідача, представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційних скарг представників власників майна, вказуючи, що вилучене майно необхідне для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, в якому не призначена ще жодна експертиза, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги представників власників майна підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, 20 листопада 2024 року до Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області надійшло усне повідомлення із служби «102» про те, що невідомі грузять на автомобіль попиляні дуби. Під час відпрацювання повідомлення було встановлено, що ініціаторами завантаження деревини породи дуб є Державне підприємство «Срібнерайагролісництво».

Так, прибувши на місце події, на автодорозі Київ Суми Юнаківка та с. Гурбинці, на польовій дорозі, за координатами: 30.637367,32.829893 було виявлено транспортний засіб марки «Renault модель «Magnum 440, д.н.з. НОМЕР_4 з причепом марки «LECITRAILER» модель «3E20MD», Д.Н.З. НОМЕР_5 , який завантажений деревиною породи дуб, а саме 40 колод різного діаметру від 40 до 80 см, різної довжини від 2 до 3 метрів. Транспортний засіб та причіп відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на праві власності належить ОСОБА_10 , мешканцю АДРЕСА_1 .

Крім цього, неподалік від вищезазначених транспортних засобів виявлено спеціалізований вантажний самоскид марки «КАЗ» модель «4540», д. н. з. НОМЕР_6 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_11 , мешканці АДРЕСА_2 , користувачем якого є ОСОБА_12 , мешканець: АДРЕСА_2 .

Під час огляду встановлено, що товаро-транспортні документи на перевезення лісу у водія відсутні, що є порушенням вимог Інструкції з ведення електронного обліку деревини, затвердженої наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України №621 від 27.09.2021.

В подальшому, транспортний засіб марки «Renault» модель «Magnum 440, д.н.з. НОМЕР_1 з причепом марки «LECITRAILER», модель «3Е20МD» д.н.з. НОМЕР_3 , який завантажений деревиною породи дуб, а саме 40 колод різного діаметру від 40 до 80 см, різної довжини від 2 до 3 метрів та спеціалізований вантажний самоскид марки «КАЗ», модель «4540», д.н.з. НОМЕР_7 було вилучено та доставлено на територію ВП№1 Прилуцького РBП ГУНП в Чернігівській області за адресою: смт. Срібне, вул. Миру, буд. 48-б.

За вказаним фактом 21 листопада 2024 року Прилуцьким відділом поліції були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001145, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

21 листопада 2024 року постановою слідчого, вилучені під час огляду транспортний засіб марки «Renault» модель Magnum 44, д.н.з. НОМЕР_1 з причепом марки «LECITRAILER», модель 3Е20МD», д.н.з. НОМЕР_3 , який завантажений деревиною породи дуб, а саме 40 колод різного діаметру від 40 до 80 см, різної довжини від 2 до 3 метрів; спеціалізований вантажний самоскид марки «КАЗ», модель «4540» д.н.з. НОМЕР_2 , визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже, суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу щодо певного обмеження в контексті норм закону.

Одного лише твердження про те, що виявлені та вилучені речі визнані речовими доказами не достатньо для того, щоб власник був обмежений у праві користуватися належним йому майном, більш того, коли підозру у кримінальному провадженні не оголошено жодній особі.

З оскаржуваної ухвали убачається, що слідчий суддя прийшов до висновку про те, що слідчим було доведено належність вилучених під час огляду місця події 20 листопада 2024 року транспортних засобів та завантаженої деревини породи дуб до вчинення кримінального правопорушення, в якому здійснюється досудове розслідування.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погодитись не може, вважає їх передчасними та необґрунтованими.

Так, в мотивувальній частині ухвали слідчий суддя зазначив, що вилучені під час огляду місця події 20 листопада 2024 року слідчим Прилуцького районного відділу транспортний засіб марки «Renault» модель Magnum 440, д.н.з. НОМЕР_1 з причепом марки «LECITRAILER», модель 3Е20МD», д.н.з. НОМЕР_3 , який завантажений деревиною породи дуб, а саме 40 колод різного діаметру від 40 до 80 см, різної довжини від 2 до 3 метрів, а також спеціалізований вантажний самоскид марки «КАЗ», модель «4540» д.н.з. НОМЕР_2 , є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому наявні правові підстави для накладення арешту.

Однак, визнання вилучених під час огляду місця події речей речовими доказами у кримінальному провадженні не може бути єдиною підставою для накладення на нього арешту, як про це вказав слідчий суддя.

Предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, є незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, що заподіяла істотну шкоду.

ДП «Срібнерайагролісництво» є спеціалізованим агролісогосподарським підприємством, яке окрім іншої діяльності, займається також наданням послуг, пов`язаних з лісозаготівлею.

Відсутність у водіїв товаро-транспортних документів на перевезення лісу на час огляду місця події та порушення вимог Інструкції з ведення електронного обліку деревини не є обґрунтованою підставою для твердження про вчинення кримінального правопорушення, а тим більше не може бути підставою для накладення арешту на спеціалізовані транспортні засоби та деревину, право на набуття якої було підтверджено сторонами у провадженні.

Під час апеляційного розгляду прокурором не було спростовано наданих власниками арештованого майна доказів того, що дерева були зрубані на законних підставах, на цих же законних підставах колоди деревини були реалізовані та завантажені.

На час розгляду клопотання, органом досудового розслідування не доведений той факт, що за допомогою вилучених спеціалізованих транспортних засобів здійснювалась незаконна порубка дерев чи зелених насаджень, а тим більше, не доведений факт заподіяння істотної шкоди будь-якій особі, яка наступила внаслідок незаконної порубки дерев.

Колегія суддів звертає увагу на той факт, що під час апеляційного перегляду апелянтами були надані достатні документи для того, щоб стверджувати, що саме ДП «Срібнерайагролісництво» є власником 40 колод дубу, які у визначеному законодавством порядку були вирубані у кварталі 26 виділу 24, під час проведення вибіркової санітарної рубки, що підтверджується актом лісопатологічного обстеження та оцінки санітарного стану насаджень від 25 квітня 2024 року, спеціальним дозволом (лісорубним квитком) №0110, яким наданий дозвіл на спеціальне використання лісових ресурсів у кварталі 26 виділу 24, а також іншими документами, які долучаються в комплекті до лісорубного квитка, якими визначається порода деревини, її кількість та місця рубки.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України підставою для накладення арешту на майно є забезпечення збереження майна, на яке слідчий просив накласти арешт, а також недопущення його втрати чи знищення, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Однак, як вбачається з наявних матеріалів, вони не містять жодних доказів того, що колоди деревини породи дуб в кількості 40 штук були здобуті протиправним шляхом, адже власником доведено законність їх набуття та подальшої реалізації. Як наслідок, не доведеним є факт використання спеціалізованих транспортних засобів для вчинення кримінального правопорушення.

Отже, відсутні підстави стверджувати про можливість втрати слідів кримінального правопорушення, за умови, що ні слідчим, ні слідчим суддею, ні прокурором в судовому засіданні не вказано, які саме сліди та якого кримінального правопорушення можуть бути втрачені, які негативні наслідки настануть для встановлення обставин у кримінальному провадженні у разі, коли на транспортні засоби та колоди деревини не буде накладений арешт.

Більш того, слідчим у клопотанні не доведено яке значення мають транспортний засіб марки «Renault» модель «Magnum» , д.н.з. НОМЕР_1 , який ОСОБА_10 , транспортний засіб спеціалізований вантажний самоскид марки «КАЗ», модель «4540», д.н.з. НОМЕР_2 , користувачем якого є ОСОБА_12 , причіп марки «LECITRAILER», модель «3E20MD», д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_10 , та завантажена на нього деревина породи дуб, а саме 40 колод різного діаметру від 40 до 80 см., різної довжини від 2 до 3 метрів, для досягнення завдань кримінального провадження, або ж встановлення обставин кримінального правопорушення, яке є предметом досудового розслідування.

Слідчим також не доведено наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вилученого майна та яким чином арешт на вказані спеціалізовані транспортні засоби й деревину дозволить досягти дієвості кримінального провадження щодо встановлення обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Разом з тим, власниками майна доведений ризик того, що таке надмірне втручання у права володільців майна призведе до порушення їх законних прав, може зупинити чи ускладнити роботу підприємства, яке у своїй роботі має постійно використовувати спеціалізовану техніку, а накладення арешту на деревину, незаконність набуття якої не було підтверджено органом досудового розслідування, призведе до збитків особи, яка придбала колоди деревини на законних підстава й довела в судовому засіданні законність свого права вільно володіти та розпоряджатися цим майном.

На даному етапі досудового розслідування рішення слідчого судді про накладення арешту на транспортні засоби та причіп з навантаженими колодами деревини породи дуб, вилученими під час огляду місця події 20 листопада 2024 року та визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, є передчасним та таким, що порушує права власників на мирне володіння належним їм майном, а тому у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на вказане майно належить відмовити, а ухвалу слідчого судді скасувати.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги представників третіх осіб - власників майна, адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 листопада 2024 року про арешт майна скасувати.

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001145 від 21.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, та в накладенні арешту на майно, вилучене слідчим під час проведення огляду місця події 20 листопада 2024 року.

Транспортний засіб марки «Renault» модель «Magnum», д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на праві власності належить ОСОБА_10 , повернути власнику або його представнику.

Транспортний засіб спеціалізований вантажний самоскид марки «КАЗ», модель «4540», д.н.з. НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_11 , користувачем якого є ОСОБА_12 , повернути власнику, користувачу або їх представнику.

Причіп марки «LECITRAILER», модель «3E20MD», д.н.з. НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на праві власності належить ОСОБА_10 , а також завантажену на нього деревину породи дуб, а саме 40 колод різного діаметру від 40 до 80 см., різної довжини від 2 до 3 метрів, повернути власнику або його представнику.

Ухвала є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16