Справа №303/401/25
№ 1-кс/303/89/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м. Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0001486 від 04.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

До Мукачівського міськрайонного суду надійшло клопотання прокурора Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001486 від 04.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001486 від 04.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався, востаннє Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.05.2024 № 3684-IX з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

У статті 33 Конституції України закріплено право кожного, хто на законних підставах перебуває на території України, вільно залишати її територію. Проте, таке право не є абсолютним і може обмежуватися в умовах воєнного або надзвичайного стану (стаття 64 Конституції України).

Так, указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» визначено, що на період дії правового режиму воєнного стану, конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені, у тому числі статтею 33 Конституції України, можуть бути обмежені.

Кабінетом Міністрів України внесено зміни до Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57.

Відповідно до п. 2-9 «Правил перетинання державного кордону громадянами України» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 у разі введення в Україні воєнного стану пропуск через державний кордон водіїв транспортних засобів суб`єктів господарювання, які мають ліцензію на право провадження господарської діяльності з міжнародних перевезень вантажів та пасажирів автомобільним транспортом (далі - ліцензіати), здійснюється уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби за умови виконання правил перетину державного кордону України та за наявності інформації про особу у відповідній інформаційній системі «Шлях», адміністратором якої є Укртрансбезпека.

Інформація про водіїв, зазначених в абзаці першому цього пункту, вноситься до відповідної інформаційної системи «Шлях», адміністратором якої є Укртрансбезпека, на підставі заявки ліцензіата.

Перетин державного кордону здійснюється особою, зазначеною в абзаці першому цього пункту, лише на транспортному засобі, який є засобом провадження господарської діяльності ліцензіата, повна маса якого становить 3500 кілограмів та більше.

Укртрансбезпека проводить перевірку інформації про транспортний засіб на основі даних, що містяться в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, та вносить відповідні дані до Єдиного комплексу інформаційних систем Укртрансбезпеки.

На одному транспортному засобі державний кордон можуть одночасно перетинати: один водій на вантажному транспортному засобі ліцензіата; два водії на пасажирському транспортному засобі (автобусі) ліцензіата.

Особи, зазначені в абзаці першому цього пункту, можуть безперервно перебувати за кордоном не більше 60 календарних днів з дня перетину державного кордону.

У разі перевищення строків перебування осіб за кордоном, установлених цим пунктом, Укртрансбезпека може припинити доступ відповідного ліцензіата до Єдиного комплексу інформаційних систем Укртрансбезпеки на три місяці.

З метою здійснення заходів правового режиму воєнного стану обмежено виїзд з України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, окрім окремих категорій осіб, яким дозволено перетин державного кордону України.

Відповідно до вимог ст. 24 Кодексу законів про працю України «Трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим, зокрема, п. 6 при укладенні трудового договору з фізичною особою. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України».

Всупереч вищевказаним положенням законодавства, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше січня 2023 року, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

Так, ОСОБА_3 розробив протиправний механізм, відповідно до якого особи призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, протиправно, безпідставно вносяться до Єдиного комплексу інформаційних систем Державної служби України з безпеки на транспорті (система «Шлях»), що в подальшому дає підставу для безперешкодного виїзду за межі території України, оформляючи, при цьому фіктивний трудовий договір між особою, яка має намір виїхати за кордон та перевізником, призначаючи таких осіб на посаду водія мікроавтобуса.

На виконання вказаного протиправного механізму, в період з січня 2023 року по липень 2024 року ОСОБА_3 , як суб`єкт господарювання, маючи наявну ліцензію на здійснення міжнародних перевезень та доступ до системи «Шлях» здійснив внесення за допомогою електронного ключа, виданого на його ім`я, до Єдиного комплексу інформаційних систем Державної служби України з безпеки на транспорті (система «Шлях») вісім осіб призовного віку, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , які в подальшому неправомірно покинули територію України та не повернулися з за кордону протягом 60 календарних днів з дня перетину державного кордону.

З метою встановлення протиправної діяльності, 21 січня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду у кримінальному провадженні №0001486 проведено обшук по АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_3 , в ході якого виявлено та вилучено мобільні телефони "Apple iPhone - 11", "Apple iPhone -8", грошові кошти в сумі 8175 (вісім тисяч сто сімдесят п`ять) євро.

В обгрунтування поданого клопотання посилається на те, що мобільні телефони, вилучені в ході обшуку є речовим доказом, оскільки містять у собі відомості щодо контактів (телефонних дзвінків, смс-повідомлень та контактів в інтернет мережі), та підтверджують факт спілкування із іншими особами, що можуть бути причетними до вказаного кримінального правопорушення; грошові кошти, які вилучені в будинку за місцем проживання ОСОБА_3 є речовими доказами у кримінальному провадженні, позаяк можуть бути отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення в якості винагороди, а тому є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Дослідивши матеріали поданого клопотання, слідчий суддя приходить до слідуючого висновку.

Частиною другою статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави, мету та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

У поданому прокурором клопотанні про арешт майна не зазначено відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, власника або володільця вказаного майна та документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Зазначені в клопотанні прокурора доводи щодо необхідності накладання арешту, через те, що грошові кошти, які вилучені в будинку за місцем проживання ОСОБА_3 можуть бути отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення в якості винагороди, а мобільні телефони містять у собі відомості щодо контактів (телефонних дзвінків, смс-повідомлень та контактів в інтернет мережі) та підтверджують факт спілкування із іншими особами, що можуть бути причетними до вказаного кримінального правопорушення ґрунтуються на припущеннях та ніякими фактичними даними не підтверджені.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 ст. 171 КПК України до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Всупереч зазначеному, прокурором до поданого клопотання не додано: протоколу огляду вилучених мобільних телефонів та грошових коштів, тобто вилучене майно не ідентифіковано (не зазначено серію, номер та номінал вилучених купюр, номер IMEI мобільних телефонів); постанову старшого слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_12 про визнання вилученого під час обшуку майна речовими доказами у кримінальному провадженні №0001486.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, повертає його прокурору для усунення недоліків, встановивши строк в 72 години, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст.167,170-172 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001486 від 04.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали прокурором для усунення недоліків.

Роз`яснити прокурору, що в разі не усунення недоліків в строк зазначений в ухвалі, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1