Справа № 489/1417/25
Провадження № 1-кс/489/378/25
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

01 березня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, погоджене з прокурором, у кримінальному провадженні № 0000099 від 21.07.2024 за ч. 4 ст. 408 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ємилівка Голованівського району Кіровоградської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, на час вчинення кримінального правопорушення перебуваючого на посаді гранатометника першого стрілецького спеціалізованого відділення третього стрілецького спеціалізованого відділення третього стрілецького спеціалізованого взводу першої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) НОМЕР_1 окремої механізованої бригади (військова частина НОМЕР_2 ), не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зі слів зареєстрованого в с. Ємилівка Голованівського району Кіровоградської області та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого, останні рази: 21.01.2021 Гайворонським районним судом Кіровоградської області статтями 15 ч. 3 та 185 ч. 3, 185 ч. 3, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 24.02.2021 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; на підставі ухвали Малиновського районного суду міста Одеси на підставі ч. 4 ст. 70 КК України вирішено питання про призначення покарання за наявності двох вироків, у зв`язку з чим ОСОБА_3 вважається засудженим до 4 років 3 місяців позбавлення волі (кінець строку покарання 23.03.2025), з місць відбування покарання звільненого на підставі ухвали Малиновського районного суду міста Одеси від 24.05.2024 відповідно до ст. 81-1 КК України умовно-достроково для проходження військової служби;

з участю прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за фактом самовільного залишення 20.07.2024 близько 18:00 год. ОСОБА_3 військової частини НОМЕР_2 та незаконного перебування поза її межами до теперішнього часу.

До слідчого судді надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю ризиків того, що він може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання. При цьому, підозрюваний підтвердив обставини самовільного залишення військової частини. Також вказав, що його затримали за місцем проживання, про яке він не повідомляв зокрема керівництво військової частини.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши письмові матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

При розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, а саме в тому, що будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та перебуваючи на посаді гранатометника, 20.07.2024 близько 18:00 год. самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 та незаконно перебував поза її межами по теперішній час.

18.09.2024 слідчим складено повідомлення про підозру ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 408 КК України у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, яке було направлене за місцем його проживання, однак не вручене, обґрунтованість якої підтверджується матеріалами клопотання, в тому числі копіями акту службового розслідування, витягів з наказів, протоколів допиту свідків та особистими показаннями Покотилка, наданим під час розгляду клопотання. При цьому, обґрунтованість підозри на даному етапі не вимагає доведення вказаних фактів та вини підозрюваного у вчиненому діянні поза розумним сумнівом.

Постановами слідчого від 20.09.2024 зупинене досудове розслідування та оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_3 .

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 30.10.2024 наданий дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_3 з метою приводу до слідчого судді для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановою від 28.02.2025 відновлене досудове розслідування.

Відповідно до протоколу затримання, 28.02.2025 об 11:00 годині ОСОБА_3 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, та вказаного дня вручено повідомлення про підозру у його вчиненні.

Згідно зі ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до п. 36 Рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.05.2010 (остаточне 20.08.2010), вбачається, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя вважає доведеним наявність існування передбачених статтею 177 КПК України ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності та вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що він підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, має достатню обізнаність, щоб розуміти тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення та покарання за його вчинення, є раніше неодноразово судимим та підозрюється у вчиненні нового умисного злочину в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, протягом тривалого часу перебував у розшуку у зв`язку з ухиленням від органу досудового розслідування.

Натомість прокурором недоведені ризики незаконного впливу на свідків та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки не вказано, про яких свідків він обізнаний та яким чином може впливати на них, а також не зазначено про те, яким саме чином він може перешкоджати кримінальному провадженню, що у свою чергу, свідчить про формальне посилання сторони обвинувачення на наявність зазначених ризиків враховуючи той факт, що підозрюваний постійно перебував поза межами місця служби з часу його залишення і до моменту затримання, та не вчиняв будь-яких дій, направлених на незаконний вплив на свідків та перешкоджання кримінальному провадженню.

При цьому, прокурором доведено необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою для запобігання встановленим під час розгляду клопотання ризикам, враховуючи той факт, що останній протягом тривалого періоду часу переховувався від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим оголошувався у розшук, та йому інкримінується самовільне залишення місця служби в умовах воєнного стану, а також інкриміноване діяння було вчинене в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання саме для проходження військової служби, у порушенні умов якого він підозрюється.

Також сторонами кримінального провадження не надано слідчому судді відомостей, які б свідчили про неможливість утримання підозрюваного під вартою.

Крім того, слідчий суддя враховує, що відповідно до положень ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 408 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього кодексу, застосовується виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Крім того, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, наявність декількох передбачених ст. 177 КПК ризиків, обставини кримінального правопорушення (в умовах воєнного стану), особу підозрюваного (раніше неодноразово судимий), слідчий суддя вважає доцільним не визначати розмір застави відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України.

Вказане є підставою для задоволення клопотання.

Керуючись стст. 176-178,182,183,193-194,196-197,309,372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000099 від 21.07.2024 за ч. 4 ст. 408 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, з моменту фактичного затримання - з 28.02.2025 до 25.04.2025 включно без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Строк дії ухвали до 25.04.2025 включно.

Слідчий суддя ОСОБА_1