Провадження № 1-кс/537/1022/2024
Справа № 537/390/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2024 слідчий суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,

установив:

До слідчого судді звернувся адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 зі скаргою відповідно до якої, просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0000034 за ознаками кримінального провопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, яку 27.09.2024 року виніс дізнавач відділення поліції № 1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 .

В обґрунтування поданої скарги зазначено, що СД ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області проводилося досудове розслідування у формі дізнання у кримінальному провадженні за № 0000034 від 09.02.2024 року, відомості про яке зареєстровані на підставі ухвали слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 30.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про те, що 16.01.2024 року ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом обману та зловживання довірою не сплатила комунальні послуги під час проживання в будинку, чим завдала матеріальних збитків заявниці ОСОБА_3 . За результатами проведеного дізнання дізнавач СД ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 не встановив об`єктивної та суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Останній зробив висновок, що жодного умислу на заволодіння чужими грошовими коштами чи якими небудь іншими чужими речами ОСОБА_6 не мала та не вчиняла щодо майна ОСОБА_3 жодних протиправних дій, таким чином суб`єктивна сторона складу вказаного правопорушення. Скаржник вважає зазначену постанову передчасною, невмотивованою, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки слідчим не проведено повного та всебічного досудового розслідування, що призвело до невірної оцінки доказів, і, як наслідок, прийняття незаконного рішення про закриття кримінального провадження. За таких обставин, ОСОБА_4 вважає, що під час проведення досудового розслідування, дізнавач неповно встановив всі обставини кримінального правопорушення та передчасно і необґрунтовано виніс постанову про закриття кримінального провадження, ним не вичерпано всі можливості здобуття доказів скоєння кримінального правопорушення, у зв`язку із чим необґрунтовано закрито кримінальне провадження, а тому постанова дізнавача про закриття кримінального провадження є передчасною і підлягає скасуванню.

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні подану скаргу підтримав в повному обсязі з мотивів у ній зазначених.

Дізнавач СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, надав слідчому судді матеріали кримінального провадження № 0000034 від 09.02.2024, що були витребувані ухвалою від 19.12.2024.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, вислухавши скаржника, дослідивши наявні матеріли поданої скарги, дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно вимог ст.284 КПК України закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

У свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Слідчим суддею достовірно встановлено, що дізнавач СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_7 проводив досудове розслідування кримінального провадження № 0000034 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.02.2024, правова кваліфікація ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що 09.02.2024 року на підставі матеріалів правоохоронних, судових та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень внесено наступні відомості: «до ЧЧ ВнП № 1 КРУП надійшла ухвала слідчого судді Крюківського районного суду міста Кременчука від 30.01.2024 року про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві ОСОБА_3 від 16.01.2024 року про те, що 16.01.2024 року ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: місто Кременчук, вул. Олександра Олеся, буд. 37, шляхом зловживання довірою, а саме через несплату комунальних платежів за проживання, завдала матеріальних збитків скаржнику».

Постановою дізнавача СД ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_7 від 29.02.2024 зазначене кримінальне провадження було закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області 23.04.2024 скасовано постанову дізнавача СД ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_7 від 29.02.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000034 від 09.02.2024 року.

Постановою дізнавача СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження від 27.09.2024 кримінальне провадження № 0000034 від 09.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України закрито, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Обґрунтовуючи постанову, дізнавач СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_7 посилався на те, що у кримінальному провадженні № 0000034, внесеному до ЄРДР 09.02.2024, встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно з ч. 1 ст. 401 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 93 КПК України). Жоден доказ не має наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 94 КПК України).

Згідно ч. 5 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, після скасування ухвалою слідчого судді від 23.04.2024 року постанови про закриття кримінального провадження № 0000034 органом досудового розслідування не проведено ряд слідчих дій, спрямованих на збирання доказів та у подальшому на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування.

Проаналізувавши оскаржувану постанову, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000034, слідчий суддя вважає, що дана постанова не містить обґрунтованих висновків про встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, оскільки органом досудового розслідування не було здійснено необхідних дій для належного встановлення всіх обставин провадження, не виконано вимог щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження цих обставин і надання їм відповідної оцінки.

Отже, з матеріалів кримінального провадження № 0000034 вбачається, що під час проведення досудового розслідування не було проведено повне, всебічне та неупередженедослідженняобставинданогокримінальногоправопорушення.

Окрім того, в порушення вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження не містить зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотивів прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Як слідує з положень ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Враховуючи викладене, в судовому засіданні з розгляду скарги не було встановлено доказів, які б підтверджували, що обставини даного кримінального провадження досліджено всебічно та повно, в зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку, що постанову про закриття кримінального провадження винесено передчасно, без наявності для того законних та обґрунтованих підстав.

Отже, скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача СД ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_7 від 27.09.2024 про закриття кримінального провадження № 0000034 від 09.02.2024.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 27.12.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1