Справа №591/5444/24 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/540/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - особисте зобов`язання
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 26 вересня 2024 року, якою обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 26 вересня 2024 року, обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на нього наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, слідчого судді, суду по першому виклику; 2) не відлучатися за межі визначеного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи роботи; 4) утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні № 0000284; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорта) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії ухвали до 22 листопада 2024 року включно.

Не погодившись зі вказаним рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 26 вересня 2024 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СУ ГУНП в Сумській області, обрати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб. Визначити підозрюваному ОСОБА_7 заставу у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 6) носити електронний засіб контролю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, прокурор посилається на те, що у поданому клопотанні слідчий наводив, а прокурор у судовому засіданні довів, шляхом надання відповідних доказів до матеріалів клопотання, якими обґрунтувалась підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, наявність ризиків та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Так, ризик переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та/або суду існує, у зв`язку з тим, що останній з метою уникнення відповідальності за скоєне може в подальшому переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки підозрюється у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 07 років.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме чинити перешкоди кримінальному провадженню іншим чином, обґрунтовується тим, що у зв`язку з тим, що підозрюваний не буде виконувати покладені на нього обов`язки, а досудове розслідування може затягнутися.

Окрім цього, відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 може бути причетний до інших фактів одержання неправомірної вимоги та зважаючи, що він не має легальних доходів, існує ризик продовження ним вказаної протиправної діяльності.

Апелянт просить звернути увагу на те, що для виготовлення посвідчення волонтерів, підозрюваний отримував всю наявну конфіденційну інформацію щодо осіб, яким виготовлялися такі посвідчення, а тому йому відомі не тільки номери телефоні через які він може зв`язуватися із свідками, а також місця їх проживання.

А тому покладення на підозрюваного лише відповідного обов`язку утримуватися від спілкування з певними особами, не зможе беззаперечно запобігти такому спілкування.

Наявність вказаних ризиків дає беззаперечні підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування, тому стосовно підозрюваного ОСОБА_7 необхідним є застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Про призначення даного кримінального провадження до апеляційного розгляду його учасники були повідомлені завчасно, у передбачений законом спосіб, і до його початку, прокурор ОСОБА_6 подав клопотання, в якій просить здійснити розгляд апеляційної скарги за його відсутності, вимоги поданої апеляційної скарги підтримує в повному обсязі.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду поданої прокурором апеляційної скарги, в судове засідання не з`явилися, відповідно поданої заяви просять апеляційний розгляд проводити у їх відсутність, апеляційну скаргу вважають не обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без задоволення.

Враховуючи наявність вищевказаних заяв, а також, те що учасники провадження повідомлені про час, день та місце розгляду справи належним чином, наявні підстави для здійснення апеляційного розгляду без їх участі, що узгоджується з вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України, а тому, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

На думку колегії суддів при вирішенні питання щодо застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону дотримані в повному обсязі.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим управлінням ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000284 від 05 вересня 2023 року, в якому ОСОБА_7 25 вересня 2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368-3 КК України.

У рамках даного кримінального провадження, до слідчого судді звернувся старший слідчий СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, із визначенням застави в розмірі прожиткового мінімумів для працездатних осіб, з покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Своє клопотання слідчий мотивував обґрунтованістю пред`явленої ОСОБА_7 підозри та наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, яким запобігти шляхом застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Розглядаючи вказане клопотання, слідчим суддею було встановлено, що доданими до клопотання доказами доведено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368-3 КК України, з врахування долучених до клопотання матеріалів досудового розслідування (протоколи складені за результатами проведених НСРД та протоколи допиту свідків), які дають підстави об`єктивному спостерігачу вважати, що останній міг вчинити інкриміновані йому кримінальні правопорушення.

Проте, враховуючи встановлені слідчим суддею обставини, а саме наявність на утриманні ОСОБА_7 матері, яка є особою з інвалідністю, раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, демонструє належну процесуальну поведінку, з`являючись на виклик до суду чи слідчого, дійшов висновку про те, що ризик можливого переховування підозрюваного є необґрунтованим.

Також вказані дані про особу підозрюваного дають підстави сумніватися у тому, що ОСОБА_7 може вчинити перешкоди кримінальному провадженню чи вчинити інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, за наявності вищезазначених обставин, встановивши обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні інкримінованих злочинів та наявність лише одного ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконного впливу на свідків, оскільки в ході досудового розслідування ще встановлюються обставини кримінальних правопорушень та особи, яким відомі такі обставини, не доведеність наявність ризиків передбачених п. 1, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя дійшов вірного висновку про необґрунтованість доводів слідчого щодо необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави та вважав за доцільне обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладення процесуальних обов`язків.

Що стосується апеляційної скарги прокурора, то колегія суддів звертає увагу на те, що усі обставини, зазначені у ній, були предметом розгляду слідчого судді і їм була надана належна правова оцінка, при цьому, додаткових обставин, які б свідчили про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави і що виключно такий запобіжний захід для забезпечення дієвості кримінального провадження є необхідним, прокурором не наведено.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що органом досудового розслідування не доведено, що обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недостатнім. Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При цьому в долучених до клопотання матеріалах, відсутні будь-які докази, які б свідчили про намір підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування, як і відсутні факти умисного та свідомого ухилення ОСОБА_7 від явки до слідчого, прокурора для проведення процесуальних та слідчих дій.

Колегія суддів вважає, що покладення на ОСОБА_7 зобов`язання прибувати за кожною вимогою до слідчого судді, суду, слідчого або прокурора, залежно від стадії кримінального провадження, є співмірним тяжкості пред`явленої йому підозри та відповідає особі підозрюваного, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, а також забезпечить належну процесуальну поведінку останнього.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Доводи апелянта про тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , не можуть слугувати безумовною підставою для обрання щодо останнього виняткового запобіжного заходу.

Перешкоджання кримінальному провадженню в інший спосіб також має бути підтверджене та доведене: які саме дії особи слідчий/прокурор оцінює як перешкоджання, а також в який саме спосіб особа таким діями реально заважає здійснювати досудове розслідування. Так само має бути доведена реальність замаху на вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження наявного.

Отже, наявність спроб, яким слід запобігати, має бути підтверджене доказами. Припущення слідчого/прокурора про їх наявність, якщо вони не ґрунтуються на доказах, визначених у ст. 84 КПК, не може вважатися належною метою обрання запобіжного заходу у розумінні ч. 1 ст. 177 КПК, оскільки по суті є припущенням.

Доводи, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор щодо нездатності застосованого запобіжного заходу забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім інкримінованих йому кримінальних правопорушень та нездатність запобігти доведеним у ході розгляду клопотання ризикам, на думку колегії суддів, є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного процесуальних обов`язків та належним чином мотивував своє рішення.

За викладених обставин у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладенням на підозрюваного певних обов`язків в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені п. 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Переконливих доводів, які б стали підставою для обрання підозрюваному більш суворого запобіжного заходу прокурором не вказано та в ході апеляційного розгляду справи не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстави для його скасування відсутні, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 26 вересня 2024 року, якою відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4