Справа №705/4703/16-к
1-кп/705/33/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Громи Уманського району Черкаської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ст. 386 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 10.05.2016, в с. Громи, Уманського району, Черкаської області близько 17 години 00 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне проникнення до іншого володіння особи з метою дрібного викрадення чужого майна, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч встановленого конституційного права на недоторканність житла, передбаченого ст. 30 Конституції України, усвідомлюючи, що порушує недоторканість іншого володіння особи, без погодження та дозволу власника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розуміючи, що його дії ніким помічені не будуть, шляхом вільного доступу, проник до підсобного приміщення, яке розташоване по АДРЕСА_2 , вказаного населеного пункту та яке на праві приватної власності належить останній, чим порушив право на недоторканість іншого володіння особи.

Він, же, 16.05.2016, в с. Громи, Уманського району, Черкаської області близько 21 години 00 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне проникнення до іншого володіння особи з метою дрібного викрадення чужого майна, діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч встановленого конституційного права на недоторканність житла, передбаченого ст. 30 Конституції України, усвідомлюючи, що порушує недоторканість іншого володіння особи, без погодження та дозволу власника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розуміючи, що його дії ніким помічені не будуть, шляхом вільного доступу, проник до підсобного приміщення, яке розташоване по АДРЕСА_2 , вказаного населеного пункту та яке на праві приватної власності належить останній, чим порушив право на недоторканість іншого володіння особи.

Він же, 15.05.2016, в с. Громи, Уманського району, Черкаської області близько 13 години 00 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне проникнення до житла особи з метою дрібного викрадення чужого майна, діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч встановленого конституційного права на недоторканність житла, передбаченого ст. 30 Конституції України, усвідомлюючи, що порушує недоторканість житла особи, без погодження та дозволу власника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розуміючи, що його дії ніким помічені не будуть, шляхом розбиття шибки вікна, проник до дачного домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_3 , вказаного населеного пункту та яке на праві приватної власності належить останньому, чим порушив право на недоторканість житла особи.

Він же, 16.06.2016 був притягнутий до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000358 від 08.06.2016.

Так, він, 17.07.2016, близько 16 год 00 хв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_1 , є свідком обвинувачення по кримінальному провадженні № 0000358 від 08.06.2016 (очевидцем залишення ОСОБА_4 місця вчинення кримінального правопорушення), перебуваючи на подвір`ї домоволодіння ОСОБА_7 , розташованого за вищевказаною адресою, змушував ОСОБА_7 до давання завідомо неправдивих показань у вказаному кримінальному провадженні, а саме вимагав зміни показання та в суді заявити, що вона його не бачила після скоєння кримінального правопорушення, а після того, як ОСОБА_7 відмовилась вчиняти вказані дії, ОСОБА_4 погрожував їй застосуванням фізичного насильства відносно неї, а саме нанесення тілесних ушкоджень.

Він, же, 07.01.2018, в с. Громи, Уманського району, Черкаської області близько 01 години 00 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне проникнення до іншого володіння особи з метою дрібного викрадення чужого майна, діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч встановленого конституційного права на недоторканність житла, передбаченого ст. 30 Конституції України, усвідомлюючи, що порушує недоторканість іншого володіння особи, без погодження та дозволу власника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розуміючи, що його дії ніким помічені не будуть, шляхом вільного доступу, проник до підсобного приміщення, яке розташоване по АДРЕСА_2 , вказаного населеного пункту та яке на праві приватної власності належить останній, чим порушив право на недоторканість іншого володіння особи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, оскільки закінчились строки давності для притягнення до відповідальності, та просив закрити в зв`язку з цим кримінальне провадження.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, а також вважала за можливе закрити провадження у справі.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені у встановленому порядку, про причини неявки суд не повідомляли.

Суд, вислухавши позицію учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, прийшов до такого висновку.

Відповідно до ч.ч. 1 та 4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ч.1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності виключно судом у випадках, передбачених цим Кодексом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

У відповідності до вимог ч.2 та ч.3 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Суд враховує правову позицію, викладену Касаційним Кримінальним Судом у складі Верховного Суду в постанові від 19.11.2019 року в справі №345/2618/16-к, відповідно до якої за змістом пункту 2 частини 1 статті 49 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 статті 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 статті 49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину. Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 статті 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності. Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового розгляду, переконавшись у їх добровільності та істинності, суд приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, оскільки в даному випадку ОСОБА_4 інкримінується вчинення незаконного проникнення до житла особи та примушування свідка до давання завідомо неправдивих показань шляхом погрози насильством і такі дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 та ст. 386 КК України, що є кримінальними проступками, за вчинення яких санкцією статей передбачено максимальне покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років.

Судом враховується, що кримінальні проступки вчинено у період з 2016 року по 2018 рік та з дня їх вчинення на час розгляду справи минуло більше трьох років, в матеріалах провадження відсутні відомості щодо ухилення обвинуваченого ОСОБА_8 від суду або вчинення ним кримінального правопорушення та обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючої підстави, в зв`язку із закінченням строків даності.

Положення п.1 ч.2 ст.284 КПК України передбачають, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За таких обставин суд вбачає наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, що повністю відповідає вимогам закону, не порушує прав та інтересів учасників кримінального провадження, а тому заявлене обвинуваченим ОСОБА_8 клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

У кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчих експертиз у розмірі 527 гривень 76 копійок.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В даному випадку судом вирішується питання про закриття кримінального провадження в зв`язку з закінченням строків давності, що не є реабілітуючою підставою, а тому закриття кримінального провадження стосовно особи з нереабілітуючої підстави і застосування до неї м`якшої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз.

Таким чином, суд вважає, що витрати на залучення експертів в розмірі 527,76 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого оскільки були витрачені на доведення його вини.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 44, 49 КК України, ст. ст. 100, 284-286, 369, 370, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ст. 386 КК України звільнити від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у розмірі 527 гривень 76 копійок.

Речові докази:

- три алюмінієвих бідони ємністю по 40 л, один алюмінієвий бідон ємністю 30 л, газовий балон та велосипед «Україна» повернути ОСОБА_5 за належністю;

- дві чавунні плити та дві конфорки плити твердого опалення повернути ОСОБА_6 за належністю.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1