Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/1568/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 в режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ управління поліції в метрополітені ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000015 від 28.01.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

У С Т А Н О В И В :

У провадженні СВ УП в метрополітені ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється Київською спеціалізованою прокуратурою у сфері Центрального регіону.

Органом досудового розслідування 29.01.2025 повідомлено: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю село Новолутківка Добровеличківського району Кіровоградської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:

- 03.11.2022 Первомайським міськрайонним судом Миколаївської обл. за ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 184 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі;

- 29.03.2023 Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі,

- 23.05.2024 Арбузінським районним судом Миколаївської області умовно достроково звільнений на невідбуту частину покарання 3 роки 2 місяці як особу, яка виявила бажання проходити військову службу за контрактом, про те, що він підозрюється у хуліганстві, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, якщо воно вчинене із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з 24.05.2024 на посаді гранатометник другого стрілецького спеціалізованого відділення першого стрілецького спеціалізованого взводу першої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (шквал) у військовій частині НОМЕР_1 проходить військову службу за контрактом солдат ОСОБА_4 .

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» органи Національної поліції віднесено до правоохоронних органів.

Згідно ст. 17 п. 1 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до ст. 17 п. 2 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: окрім іншого, здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень, вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками.

Відповідно до ст. ст. 30, 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України на підставі та у порядку визначеним законом, поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом, серед іншого, поліція може застосовувати такі превентивні заходи як, перевірка документів особи, опитування особи, поверхнева перевірка і огляд, зупинення транспортного засобу, обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактично володіння річчю.

ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

У порушення вищевказаних вимог нормативно-правових актів солдат ОСОБА_4 вчинив злочин проти громадського порядку та моральності за наступних обставин.

Так, 28.01.2025, приблизно о 20 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на станції метро «Хрещатик» КП «Київський метрополітен» в стані алкогольного сп`яніння, почав словесно чіплятися з образами до пасажирів КП «Київський метрополітен», на що відреагували поліцейські УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які будучи у форменому одязі із знаками розрізнення, перебуваючи на добовому чергуванні у складі наряду з охорони громадського порядку, на станції метро «Хрещатик» КП «Київський метрополітен», з метою припинення хуліганських дій підійшли до ОСОБА_4 .

В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, із застосуванням предмету схожого на пістолет, який він носив за спиною під своєю курткою за поясом штанів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, на ґрунті явної зневаги до громадян, усвідомлюючи, що такі діяння є суспільно небезпечними, зневажливо ставлячись та ігноруючи норми моралі та етики, перебуваючи у громадському місці, незважаючи на присутність громадян, їхні зауваження, прагнучі показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві ОСОБА_4 28.01.2025, приблизно о 20 год. 30 хв., перебуваючи на станції метро «Хрещатик» КП «Київський метрополітен» супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою та погрозами фізичної розправи щодо присутніх поліцейських УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та оточуючих громадян (пасажирів КП «Київський метрополітен»), дістав із-за поясу предмет схожий на пістолет та направив останній у бік поліцейського ОСОБА_7 , після чого, почав висловлювати словесні погрози щодо його застосування відносно оточуючих, поки його дії не були припинені шляхом затримання поліцейським УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 та перехожими громадянами (пасажирами КП «Київський метрополітен»).

Таким чином, ОСОБА_4 ,, підозрюється у хуліганстві, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, якщо воно вчинене із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Крім того, у порушення вищевказаних вимог нормативно-правових актів солдат ОСОБА_4 вчинив злочин проти авторитету органів державної влади за наступних обставин.

Так, 28.01.2025 приблизно о 20 год. 30 хв. поліцейські УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , будучи у форменому одязі із знаками розрізнення, перебуваючи на добовому чергуванні у складі наряду з охорони громадського порядку, на станції метро «Хрещатик» КП «Київський метрополітен», помітили на станції вказаного метро ОСОБА_4 , який перебуваючи в стані явного алкогольного сп`яніння, вчиняв хуліганські дії із застосуванням предмету схожого на пістолет.

Працівник поліції ОСОБА_7 з метою припинення вчинення ОСОБА_4 хуліганських дій, на підставі п. 10 ст. 23 ЗУ «Про національну поліцію» з метою вжиття заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на території станції метро «Хрещатик» КП Київський метрополітен», та у відповідності до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію», з метою здійснення перевірки документів особи та проведення її поверхневої перевірки, почав вживати заходів щодо затримання ОСОБА_4 на місці вчинення тяжкого злочину.

У свою чергу, ОСОБА_4 на дії працівника поліції почав поводити себе агресивно, висловлюючись в бік поліцейського нецензурною лайкою.

В цей момент, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння працівникові правоохоронного тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння працівникові правоохоронного тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків, усвідомлюючи протиправність своїх дій, 28.01.2025, приблизно о 20 год. 39 хв., ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на станції метро «Хрещатик» КП «Київський метрополітен», умисно наніс один удар кулаком своєї правої руки в обличчя та один удар правою ногою в область ліктя лівої руки поліцейському взводу № 1 роти №1 батальйону патрульної поліції №1 УП в метрополітені ГУНП у м. Києві рядовому поліції ОСОБА_7 , який виконував службові обов`язки щодо охорони громадського порядку та був одягнутий у формений одяг із розпізнавальними знаками і ніс службу на території КП «Київський метрополітен», чим спричинив потерпілому, відповідно до висновку експерта №42/1-23-2025 від 29.01.2025 тілесні ушкодження у вигляді: синця на повіках правого ока та синця на заднє-зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу, що відноситься до легкого ступеню тяжкості відповідно до п. п. 4.6 та 2.3.5. «Правил».

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Обґрунтованість підозри громадянину України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненому кримінальному правопорушенні підтверджується наступними доказами: рапортами про виявлені кримінальні правопорушення від 28.01.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; Висновком експерта №042/1-23-2025 від 29.01.2025; протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28.01.2025 ОСОБА_4 ; протоколом огляду місця події від 28.01.2025; Протоколом огляду відеозапису від 29.01.2025; протоколом огляду відеозапису від 29.01.2025; речовими доказами; іншими матеріалами в їх сукупності.

З урахуванням викладеного, а також наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, та відповідно до ст. 12 КК України вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_4 відноситься до нетяжкого та тяжкого кримінального правопорушення. Санкція за вчинення ним тяжкого кримінального правопорушення передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семі років.

На думку органу досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки, обґрунтовано існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта чи спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні проти запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, просили обрати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про задоволення клопотання у зв`язку з наступним.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.

29.01.2025 року органом досудового розслідування повідомлено про підозру ОСОБА_4 , про те, що він підозрюється у хуліганстві, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, якщо воно вчинене із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України..

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжкого злочину, покарання за який передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семі років.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук і Йонкало проти України») відповідно до якої «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

У клопотанні, що є предметом розгляду, наведені дані, які вказують на підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, та які не викликають розумних сумнівів у цьому.

Обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання доказами, а саме: рапортами про виявлені кримінальні правопорушення від 28.01.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; висновком експерта №042/1-23-2025 від 29.01.2025; протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28.01.2025 ОСОБА_4 ; протоколом огляду місця події від 28.01.2025; протоколом огляду відеозапису від 29.01.2025; протоколом огляду відеозапису від 29.01.2025; речовими доказами; іншими матеріалами в їх сукупності.

Ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, підтверджується тим, що останній усвідомлюючи міру покарання за вчинення ним злочинів, може навмисно переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду, що може призвести до несвоєчасного прийняття процесуальних рішень у вказаному кримінальному провадженні та якнайшвидшого розслідування даного кримінального провадження.

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Санкція ч. 4 ст. 296 КК України, що інкримінується підозрюваному ОСОБА_4 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Усвідомлення вказаної обставини, а також того, що ОСОБА_4 має не погашену та не зняту судимість відповідно до рішення Арбузінського районного суду Миколаївської області від 23.05.2024 він умовно достроково звільнений на невідбуту частину покарання 3 роки 2 місяці як особу, яка виявила бажання проходити військову службу за контрактом, тобто того, що за вчинення нового кримінального правопорушення він буде відбувати невідбуту частину покарання, може призвести до переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування або суду.

Ризик, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні обґрунтовано тим, що на теперішній час не встановлено та не допитано всіх можливих свідків у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, ОСОБА_4 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, експертів, що залучені або будуть залучені для проведення експертних досліджень, оскільки, останній піл час досудового розслідування знайомився з протоколами допиту потерпілого та свідків, а також з висновком експерта, тому володіє інформацією про їх місце роботи та проживання.

Слідчий суддя бере до уваги, що ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від потерпілого, свідків та дослідження їх судом.

Ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинятиме інші кримінальні правопорушення, вказує те, що дії підозрюваного під час вчинення злочинів свідчить про низький рівень у нього правової свідомості та соціальної відповідальності, оскільки на даний час солдат ОСОБА_4 самовільно залишив місце проходження військової служби та маючи злочинний досвід, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знову вчинив умисні злочини, тому в разі не застосування до останнього запобіжного заходу, зрозумівши безкарність своїх дій знову може вчинити кримінальне правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке інкримінується йому органом досудового розслідування, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується йому органом досудового розслідування.

Згідно частин 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

А відтак суд приходить до висновку, що є достатні підстави для обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, на даній стадії досудового розслідування, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, а тому суд приходить до висновку, що є достатні підстави для задоволення клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених законом.

Задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 60 (шістдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та до суду; не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає (м. Київ) без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; повністю утриматись від спілкування з особами, анкетні дані яких зазначені в поданому до суду клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з додатками, за виключенням сторони обвинувачення та захисту та здати на зберігання відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон (за їх наявності).

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 177 - 178, 182 - 183, 193 - 194, 196 - 197, 199, 202, 205, 309, 331, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ управління поліції в метрополітені ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000015 від 28.01.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Новолутківка Добровеличківського району Кіровоградської області, громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та помістити його до Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Розмір застави визначити у межах 60 (шістдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та до суду; не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повністю утриматись від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за їх наявності).

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю. У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_4 підлягає направленню до Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 днів, обчислюється з 28 січня 2025 року, тобто з моменту фактичного затримання, припиняє свою дію 28 березня 2025 року та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження - для відома.

Копію ухвали направити ДУ «Київський слідчий ізолятор» - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_14