Справа № 504/4173/24
Номер провадження 1-кп/504/705/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2024 рокус-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурорів Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в с-щі Доброслав Одеського району Одеської області за участі захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000991 від 07.08.2024, за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000991 від 07.08.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України.

Обвинувальний акт надійшов з угодою про визнання винуватості, укладеною 26.09.2024 прокурором у кримінальному провадженні начальником відділу нагляду за доодержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 з одного боку та підозрюваним ОСОБА_5 представленим захисником адвокатом ОСОБА_6 .

Відповідно до умов угоди, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 05.08.2024, приблизно о 12 годині 36 хвилин на прохання свого знайомого ОСОБА_7 прибув до місця мешкання останнього за адресою: АДРЕСА_1 , де став свідком того як у приміщенні кухні житлового будинку, знаходився труп ОСОБА_8 зі слідами насильницької смерті, та дізнався, що ОСОБА_7 здійснив умисне вбивство останнього.

Так, ОСОБА_7 , не бажаючи бути викритим у вчиненні злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, попросив у ОСОБА_5 допомоги у здійсненні заходів, направлених на приховування особливо тяжкого злочину шляхом знищення слідів його вчинення та приховування трупу потерпілого, на що останній добровільно погодився.

Далі, 05.08.2024, приблизно о 13 годині ОСОБА_5 , виконуючи прохання ОСОБА_7 та будучи обізнаним про вчинення останнім умисного вбивства ОСОБА_8 , тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, не будучи членом сім`ї чи близьким родичем ОСОБА_7 , маючи умисел на заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою уникнення ОСОБА_7 кримінальної відповідальності за вчинений злочин та перешкоджання органам дізнання та досудового слідства у своєчасному розкритті злочину, викритті винної особи та притягненні її до кримінальної відповідальності, шляхом знищення слідів вчинення злочину та приховування трупу потерпілого, спільно з ОСОБА_7 помістили труп ОСОБА_8 на поліетиленову плівку та замотали її липкою стрічкою.

Після чого ОСОБА_5 , усвідомлюючи фактичні обставини вчиненого ОСОБА_7 особливо тяжкого злочину, на прохання останнього заїхав у двір вищевказаного домоволодіння на транспортному засобі марки «Skoda» моделі «Fabia» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_7 і разом перенесли тіло ОСОБА_8 з приміщення будинку та погрузили труп на заднє сидіння автомобіля, вслід за цим ОСОБА_5 виїхав з території двору та припаркував автомобіль на стоянці і далі діяв за вказівкою ОСОБА_7 .

В подальшому, 05.08.2024, приблизно о 20 годині 50 хвилин ОСОБА_5 прибув до зазначеного домоволодіння та за вказівкою ОСОБА_7 сів за кермо вищевказаного автомобіля, з метою вжиття заходів щодо приховування трупу, та разом з ОСОБА_7 поїхав у напрямку вказаному останнім. Так, доїхавши до пустиря, розташованого на відстані близько 200 метрів від будинку по АДРЕСА_2 , за координатами 46,5751618;30,8352233, о 20 годині 58 хвилин ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 дістали тіло ОСОБА_8 з автомобіля та розгорнувши труп від поліетиленової плівки залишили його в кущах.

Надалі, о 21 годині 01 хвилина 05.08.2024 ОСОБА_5 , з метою приховування та знищення слідів злочину, на зазначеному автомобілі разом з ОСОБА_7 , діючи за вказівкою останнього, поїхали в напрямку перехрестя вулиць Академіка Сахарова та Академіка Заболотного в м. Одесі, де приблизно о 21 годині 15 хвилин біля магазину «Таврія-В» ОСОБА_7 викинув у сміттєвий бак поліетиленову плівку, в якій знаходилось тіло ОСОБА_8 , після чого о 21 годині 15 хвилин ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 приїхали до мийки самообслуговування «Orange», яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , де помили кузов, салон та багажник автомобіля, потім поїхали до місця мешкання ОСОБА_7 , де перебували до ранку наступного дня.

Отже, ОСОБА_5 будучи обізнаним про вчинення ОСОБА_7 особливо тяжкого кримінального правопорушення, маючи реальну можливість повідомити правоохоронні органи про вчинення злочину, усвідомлюючи протиправний характер своїх діянь, заздалегідь не обіцяно приховував вчинення особливо тяжкого злочину до моменту виклику працівниками поліції для надання показань, чим створив перешкоду у своєчасному його виявленні та розкритті, а також притягненні винної особи до кримінальної відповідальності.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 396 КК України заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину.

Також, відповідно до умов угоди, підозрюваний ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у заздалегідь не обіцяному приховуванні особливо тяжкого злочину тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, обставини, що пом`якшують покарання, сторони угоди дійшли згоди щодо можливості призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням та покласти обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Суд, перевіривши умови угоди, отримавши згоду обвинуваченого на призначення покарання передбаченого умовами угоди, виконавши вимоги встановлені ч.ч. 4,6,7 ст.474 КПК України, роз`яснивши наслідки невиконання умов угоди, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст. 472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 475 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ч.1 ст. 11 Загальної декларації прав людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В національному законодавстві презумпцію невинуватості як один з основоположних конституційних принципів судочинства відображено в ч. 1 ст. 62 Конституції України, ч. 1 ст. 17 КПК України. Згідно з цими правовими нормами особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ця презумпція вважається порушеною, якщо судове рішення відображає думку про винуватість особи у вчинені злочину до того, як її вину буде доведено відповідно до закону. При цьому навіть за відсутності офіційних висновків достатньо деякого припущення, що суд розглядає особу як винувату («Мінеллі проти Швейцарії», «Нераттіні проти Греції», «Діду проти Румунії»). Попереднє висловлювання судом такої думки неминуче порушує презумпцію невинуватості («Нестак проти Словаччини», «Гарицкі проти Польщі»).

Дослідивши зміст угоди, суд констатує, що обвинувачення ОСОБА_7 не було предметом судового розгляду. Як повідомив прокурор, обвинувальний акт стосовно вказаної особи скерований до суду. Таким чином, факти його можливої злочинної діяльності не встановлено обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили.

Затверджуючі угоду, суд тим самим створить преюдицію щодо винуватості ОСОБА_7 у кримінальному правопорушенні, що грубо порушить передбачені ст. 7 КПК України загальні засади кримінального провадження, зокрема засади презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

З урахуванням викладеного, судом встановлено, що умови угоди не відповідають вимогам п. 3 ч. 7 ст. 475 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314-316, 376, 474 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 26.09.2024 між прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 - відмовити.

Продовжити підготовче судове засідання у справі за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000991 від 07.08.2024, за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1