Справа № 296/2003/25
УХВАЛА

Іменем України

26 лютого 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000177 від 21.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000177 від 21.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000177 від 21.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.02.2025 близько 13 год. 15 хв. на 150 км + 500 м автодороги «Київ Чоп» поблизу с. Іванівка Житомирського району Житомирської області відбулося зіткнення броньованої бойової колісної машини «КОЗАК-5» (автофургон броньований) без реєстраційного номера під керуванням водія ОСОБА_6 (військовослужбовець, командир взводу ПТРК А5003, ст. л-нт), який рухався в напрямку м. Рівне, з автопоїздом у складі сідлового тягача «RENAULT MAGNUM 480» реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричепа «FRUEHAUF TX34» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався у зустрічному напрямку в сторону м. Києва.

Внаслідок даної ДТП водії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 отримали тілесні ушкодження, з якими були госпіталізовані до КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради.

З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчим проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, в ході якого зафіксовано слідову інформацію, яка має значення для подальшого розслідування. Крім того, в ході проведення огляду місця події було оглянуто напівпричіп «FRUEHAUF TX34» реєстраційний номер НОМЕР_2 , на якому було виявлено механічні пошкодження, утворені в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Після проведення огляду місця ДТП, вищевказаний транспортний засіб доставлено на територію відділення з забезпечення автотранспортом ГУНП в Житомирській області (Житомирська обл., Житомирський р-н., смт. Гуйва, Бердичівське шосе 64 В).

Орган досудового розслідування вважає, що існує необхідність у подальшому огляді та експертному дослідженні вилучених предметів та речей, оскільки вони можуть мати значення доказів у цьому кримінальному провадженні, могли використовуватись як засоби вчинення кримінального правопорушення, зберегти на собі сліди злочину, а передача їх іншій особі може призвести до негативних наслідків для досудового розслідування у вигляді втрати речових доказів.

Підставою та метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.

Постановою слідчого від 21 лютого 2025 року вилучений напівпричіп «FRUEHAUF TX34» реєстраційний номер НОМЕР_2 визнано речовим доказом та поміщено на територію відділення з забезпечення автотранспортом ГУНП в Житомирській області (Житомирська обл., Житомирський р-н., смт. Гуйва, Бердичівське шосе 64 В).

На підставі наведеного слідчий просить накласти арешт на напівпричіп «FRUEHAUF TX34» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 17.04.2019, належить ОСОБА_7 .

Слідчий у судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву про розгляд клопотання без його участі, вказавши, що він підтримує клопотання у повному обсязі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи наведену норму процесуального закону, слідчий суддя вважає можливим розгляд клопотання за відсутності слідчого та власника майна.

Фіксування розгляду клопотання за допомогою технічних засобів не здійснювалось на підставі частини 4 статті 107 КПК України.

Дослідивши подані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується клопотання, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення клопотання по суті, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Слідчий суддя установив, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000177, відомості про яке 21.02.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Також установлено, що 20.02.2025 під час проведення огляду місця події було оглянуто напівпричіп «FRUEHAUF TX34», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на якому було виявлено механічні пошкодження, утворені в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Після проведення огляду місця ДТП, вищевказаний напівпричіп доставлено на територію майданчику тимчасово утриманих транспортних засобів ГУНП в Житомирській області (Житомирська обл., Житомирський р-н., смт. Гуйва, Бердичівське шосе 64 В).

Постановою слідчого від 21 лютого 2025 року вилучений напівпричіп «FRUEHAUF TX34», реєстраційний номер НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000177.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Обставини, викладені слідчим у клопотанні щодо можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, підтверджені наявними в матеріалах клопотання доказами: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.02.2025; постановою про визнання об`єктів вилучених під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди речовими доказами від 21.02.2025; к. свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 28.10.2021; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.02.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Беручи до уваги досліджені докази, долучені до клопотання, обставини кримінального провадження (відповідно до фабули у витязі з ЄРДР та наданих слідчим матеріалів), приписи абз. 1 ч. 3 ст.170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що майно, вилучене в ході огляду місця події, відповідає ознакам речового доказу у кримінальному провадженні №0000177, оскільки таке майно може містити відомості про вчинене кримінальне правопорушення.

Враховуючи наведене, а також з метою забезпечення дієвості досудового розслідування, запобігання можливості приховування та зникнення майна та для збереження речових доказів, слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування є достатні правові підстави для накладення арешту на майно, яке постановою слідчого від 21 лютого 2025 року вилучено та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000177, а тому клопотання слідчого підлягає до задоволення.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно шляхом тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, а саме: на напівпричіп «FRUEHAUF TX34», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 17.04.2019 належить ОСОБА_7 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна у порядку, передбаченому частиною першою статті 174 КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_8