Провадження № 1-кс/686/3809/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Романове Білозерського району Херсонської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , прожива ючого за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0001347,

встановив:

15.04.2025 року старший слідчий відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики : переховування від органів досудового розслідування та суду ; незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначив, що в провадженні відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області перебуває кримінальне провадження № 0001347 від 20.09.2025 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , всупереч вимогам ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 із наступними змінами і доповненнями, ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 із наступними змінами та доповненнями, діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, усвідомлюючи про кримінальну караність злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, при цьому розуміючи про високу прибутковість від вчинення цих злочинів, з метою систематичного отримання прибутку із січня 2025 року здійснював безконтактний збут психотропних речовин, особливо небезпечних наркотичних засобів та особливо небезпечних психотропних речовин за допомогою всесвітньої мережі «Інтернет» із застосуванням програмного забезпечення для обміну даними «Телеграм» та канал, який заздалегідь створений ОСОБА_7 , під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), та поштових сервісів України, методом так званих «закладок».

Так, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , 06.03.2025 о 09 год 00 хв, перебуваючи біля поштомату ТОВ «Нова Пошта» № 55160 за адресою: м. Тернопіль, вул. В. Громницького, 2, отримав від останнього поштове відправлення із згортками, в середині яких поліетиленові пакетики із наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, який зберігав при собі з метою подальшого збуту.

Тоді, 06.03.2025 ОСОБА_9 близько 09 год 55 хв попрямував у парк «Здоров`я» м. Тернопіль, що біля вулиці Сергія Короля, перебуваючи у парку у місці із географічними координатами 49.557732, 25.552116 помістив у ґрунт пакунок із наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, масою (в перерахунку на суху речовину) 2,469 г., з метою його збуту.

В подальшому, 07.03.2025 в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки ОСОБА_10 (особа із зміненими анкетними даними) з використанням власного мобільного телефону здійснив вхід до програмного забезпечення для обміну даними «Телеграм», після чого відшукав канал під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де відбулось приватне листування шляхом надсилання текстових повідомлень щодо збуту особливо наркотичного засобу канабіс масою 3 г., за грошові кошти у сумі 1100 грн., де в ході листування адміністратор каналу надав ОСОБА_10 адресу криптогаманця для переведення грошових коштів в якості оплати за психотропну речовину.

В подальшому ОСОБА_10 за вказівкою адміністратора телеграм каналу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за допомогою мобільного телефону, використовуючи мобільні додатки «Приват 24» та «Trustee Plus», здійснив поповнення балансу особистого гаманця у криптовалютному активі USDT через Р2Р переказ (технологія онлайн переказу коштів із картки на картку для подальшого поповнення криптогаманця), після проведення вказаних операцій, використовуючи додаток «Trustee Plus», ОСОБА_10 здійснив переказ електронно цифрових активів із власного криптогаманця на криптогаманець, наданий в особистому листуванні адміністратором магазину «SpdZilla».

Далі, ОСОБА_10 отримав повідомлення у вигляді фотографії місцевості та географічних координат 49.557732, 25.552116 і описом «шш біла ізо» та, перебуваючи на вказаному місці, у ґрунті в ході проведення контролю за вчиненням злочину виявив згорток ізоляційної стрічки білого кольору, в середині якої поліетиленовий пакет із речовиною рослинного походження наркотичним засобом, обіг якого обмежений канабіс, масою (в перерахунку на суху речовину) 2,469 г., яку ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_8 розмістив завчасно з метою збуту.»

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрюваного, який заперечив щодо задоволення клопотання слідчого, просив застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, дослідивши надані матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження № 0001347, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 ч.2 ст.183 КПК України).

Із наданих матеріалів вбачається, що 14.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, санкція якої визначає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, тобто, згідно зі ст.12 КК України, злочин передбачений ч.2 ст.307 КК України класифікується як тяжкий.

На підтвердження підозри слідчим представлено: протокол вилучення придбаного товару від 07.03.2025, висновок експерта №СЕ-19/123-25/5218-НЗПРАП від 11.04.2025 р. та інші матеріали кримінального провадження.

Таким чином, станом на момент розгляду клопотання беззаперечних доказів того, що ОСОБА_5 не причетний до вчинення кримінального правопорушення, не встановлено.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскаціює майна, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, є достатньо високим.

Зокрема, також встановлено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, може незаконно впливати на покази свідків та інших підозрюваних, з метою зміни останніми показів.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення вважаю не доведеним.

За таких обставин по справі приходжу до висновку про наявність, передбачених ст.177 КПК України, ризиків: переховування від органів досудового розслідування та суду;незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Аналізуючи особу підозрюваного слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 , є раніше не судимою особою, має постійне місце проживання, неодружений, вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнає в чому розкаюється. Однак, ці обставини не є достатніми підставами для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи наведені ризики, усі, визначені ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, доведеним слідчим та прокурором.

Слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання, особистої поруки та застави, не забезпечить попередження вищезазначених ризиків і належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, протиправного впливу на свідків та інших підозрюваних, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Завдання кримінального провадження виправдовують вжиття таких обмежувальних заходів та такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, з метою уникнення вищевказаних ризиків.

Враховуючи характер та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , суворість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, слідчий суддя дійшов до висновку про існування обґрунтованих підстав вважати, що існують не абстрактні, а конкретні ризики, про які зазначено вище та які передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а тому, застосувати менш суворий запобіжний захід неможливо.

Даних, які б перешкоджали триманню ОСОБА_5 , під вартою, не встановлено.

Строк тримання під вартою слід визначити в межах строку досудового розслідування та в межах строку, визначеного ст.197 КПК України, а саме до 13.06.2025 року включно.

На підставі п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваного у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому вважаю, що застава в розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840 грн., буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 183, 196, 197 КПК України,

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити .

Застосувати відносно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 13 червня 2025 року включно.

Визначити заставу в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840 грн грн. в разі внесення якої, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

-прибувати до прокурора, слідчого, слідчого судді та суду за кожною вимогою;

-не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого,

прокурора, суду;

-повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному

кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти)

для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в

Україну, у разі їх наявності.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в доход держави.

Підозрюваного ОСОБА_5 , взяти під варту в залі суду.

Ухвала діє по 13 червня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя