Справа № 492/1018/22
Провадження № 1-в/513/7/25
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А

17 лютого 2025 року головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області подання в.о. начальника Білгород-Дністровського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 06 лютого 2024 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч.1 ст.246 КК України до одного року шість місяців обмеження волі, з застосуванням ст.75 КК України на один рік іспитового строку, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Вироком Арцизького районного суду Одеської області від 06 лютого 2024 року, ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст.246 КК України до одного року шість місяців обмеження волі . На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік.

В.о. начальника Білгород-Дністровського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_5 звернулася до суду з поданням про звільнення від призначеного покарання ОСОБА_4 , посилаючись на те, що за час відбування покарання засуджений зарекомендував себе задовільно. Умови та порядок відбування покарання не порушував. Згідно перевірок УІАЗ ГУНП до кримінальної та адміністративної відповідальності в період іспитового строку не притягався. За місцем мешкання характеризується задовільно, працює за наймом. Іспитовий строк закінчився 06 лютого 2025 року. Враховуючи викладене, просить суд звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання призначеного вироком Арцизького районного суду Одеської області від 06 лютого 2024 року.

Представник Білгород-Дністровського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, подання підтримує у повному обсязі.

Засуджений ОСОБА_4 надав заяву про розгляд подання у його відсутність.

Прокурор ОСОБА_6 також подав заяву про слухання у його відсутність, не заперечував проти задоволення подання та звільнення засудженого від відбування покарання за закінченням іспитового строку.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття (ч. 5 ст. 539 КПК).

Окрім цього розгляд даного подання не погіршує стан засудженої особи.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування судового провадження за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши подання та додані до нього документи, матеріали особовою справи №11/2024, суд зазначає таке.

Вироком Арцизького районного суду Одеської області від 06 лютого 2024 ОСОБА_7 засуджений за ч.1 ст.246 КК України до одного року шість місяців обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік.

Відповідно до ст.76 КК України на ОСОБА_4 покладено наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи.

ОСОБА_4 взятий на облік Білгород-Дністровського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області з 04 квітня 2024 року.

06 лютого 2025 року у ОСОБА_4 закінчився іспитовий строк покарання.

Як вбачається з матеріалів подання та особової справи засудженого, під час іспитового строку ОСОБА_4 від виконання покладених на нього судом обов`язків не ухилявся, До адміністративної відповідальності не притягувався, нових кримінальних правопорушень не вчинив.

Про сукупність умов, за яких випробування вважається успішним, передбачено ст. 75 КК України. Умовами, за яких випробування буде вважатися успішним є: 1) невчинення засудженим нового злочину протягом визначеного, судом іспитового строку; 2) виконання протягом цього ж строку покладених на нього обов`язків; 3) невчинення засудженим систематично правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. Дотримання зазначених умов свідчить про те, що засуджений довів своє виправлення.

Згідно зі ст. 164 КВК України уповноважений орган з питань пробації веде облік засуджених протягом іспитового строку, роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України «Про пробацію».

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Положення ч. 1 ст. 78 КК України спрямоване на стимулювання засудженого до законослухняної поведінки та виправлення. Якщо протягом іспитового строку засуджений довів своє виправлення, то суд зобов`язаний звільнити засудженого від призначеного йому покарання. Кримінальний кодекс не передбачає можливості звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням до закінчення іспитового строку.

Виходячи з принципу «належного урядування», про який неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема у справі «Рисовський проти України», і який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний спосіб, вини засудженого у відсутності в уповноваженого органу з питань пробації його особової справи немає, тому його право на звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку не повинно бути порушено.

Пунктом 9 ч.1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 КПК України має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Вивчивши матеріали подання та особової справи №11/24, суд вважає можливим звільнити засудженого від призначеного судом покарання, оскільки протягом іспитового терміну засуджений виконав покладені на нього судом обов`язки, іспитовий строк закінчився.

Керуючись ст.78 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання в.о. начальника Білгород-Дністровського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеської області ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання за ч. 1 ст.246 КК України, призначеного вироком Арцизького районного суду Одеської області від 06 лютого 2024 року, у вигляді обмеження волі строком на один рік шість місяців, з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком один рік, з покладенням обов`язків передбачених п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів до Одеського апеляційного суду, через Саратський районний суд Одеської області.

Суддя ОСОБА_1