490/8739/24 10.12.2024
н/п 1-кс/490/4685/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/8739/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ УСБУ в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене заступником начальника відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагул Республіки Молдова, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстроване та фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, за наступних обставин.

Так, 24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки (в подальшому - УРСР) схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 зазначено, що Верховна Рада УРСР проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями Конституції України, прийнятою 28.06.1996 року визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою (ст. 1), суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканою (ст. 2). Захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу (ст. 17).

Статтею 19 Конституції України,передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У ст. 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що збройна агресія - застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України.

В порушення умов міжнародних договорів та ігноруючи положення Конституції України, з 2014 року вище політичне та військове командування російської федерації (в подальшому - рф) розпочало агресію та вторгнення до суверенних кордонів України, внаслідок чого рф здійснено тимчасову окупацію окремих територій України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», датою початку тимчасової окупації рф окремих територій України є 19.02.2014. Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими рф з 20.02.2014. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими рф (у тому числі окупаційною адміністрацією рф) починаючи з 07.04.2014.

21.02.2022, з метою створення приводів для ескалації конфлікту і спроби виправдання своєї агресії перед громадянами рф та світовою спільнотою, президент російської федерації володимирпутін підписав указ № 71 про визнання незалежності Донецької Народної Республіки (в подальшому ДНР) та № 72 про визнання незалежності Луганської Народної Республіки (в подальшому ЛНР)

Цього самого дня представниками вищої політичної еліти підписано угоди між рф з одного боку та самопроголошеними ДНР та ЛНР іншого, які набули чинності 25 лютого 2022, на 10 років і передбачають співробітництво в галузі зовнішньої політики, взаємодія у справі зміцнення миру, підвищення стабільності та безпеки, а також у справі захисту суверенітету та територіальної цілісності.

В подальшому президент рф володимир путінн а підставі пункту «г» частини 1 статті 102 Конституції Російської Федерації, прийнятої 15.10.1993 року, відповідно до якої до ведення ради федерації відносить зокрема вирішення питання про можливість використання військових сил рф за межами території рф та відповідно до Договору про дружбу, співпрацю та взаємну допомогу між РФ та ДНР, та ЛНР про дружбу, вніс пропозицію про прийняття постанови ради федеральних зборів російської федерації про згоду на використання Збройних Сил рф (в подальшому - зсрф) за межами території рф на основі загальновизнаних принципів та норм міжнародного права, яку було прийнято 22.02.2024 за № № 35-СФ.

На підставі вищевказаного нормативно - правового акту 24.02.2022 о 05:00 годині президент рф оголосив про початок військової операції в Україні.

Цього ж дня, військовослужбовці ЗС та інших збройних формувань рф, за наказом президента рф, незаконно, віроломно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській та інших областях, тобто здійснили широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад, застосовуючи всі види стрілецької, артилерійської, ракетної, іншої зброї, в тому числі засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, спричиняючи ураження і руйнування об`єктів військової і цивільної, в тому числі критичної, інфраструктури, ураження і вбивства особового складу підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів, мирного населення, масово порушуючи при цьому закони та звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, і масово вчиняючи на території України злочини проти основ національної безпеки України, проти життя та здоров`я особи, проти волі, честі та гідності особи, проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, проти виборчих, трудових та інших особистих прав і свобод людини і громадянина, проти власності, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, здійснюючи збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та окупували частину вказаної території, у тому числі частину Миколаївської області.

Рішенням Верховної Ради України відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 3314 «Визначення агресії» від 14 грудня 1974 року рф визнано державою-агресором, яка здійснює збройну агресію проти України, розв`язала і веде повномасштабну агресивну війну проти України та українського народу з порушенням норм міжнародного права, вчиняючи злочини проти людства (Постанова Верховної Ради України від 27.01.2015 № 129-VIII).

24.02.2022, у зв`язку з збройною агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє до цього часу.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Закону України «Про інформацію», додатку № 2 наказу Головнокомандувача Збройних Сил України №73 від 03 березня 2022 року щодо заборони розповсюдження інформації, розголошення якої може призвести до обізнаності противника про дії Збройних Сил України, інших складових сил оборони, негативно вплинути на хід виконання завдань за призначенням під час дії правового режиму воєнного стану, а саме:

- найменування військових частин (підрозділів) та інших військових об`єктів в районах виконання бойових (спеціальних) завдань, географічні координати місць їх розташування;

- чисельність особового складу військових частин (підрозділів);

- кількість озброєння та бойової техніки, матеріально-технічних засобів, їх стан та місця зберігання;

- описи, зображення та умовні позначки, які ідентифікують або можуть ідентифікувати об`єкти;

- інформація щодо операцій (бойових дій), які проводяться або плануються;

- інформація щодо системи охорони та оборони військових об`єктів та засобів захисту особового складу, озброєння та військової техніки, які використовуються (крім тих, які видимі або очевидно виражені); порядок залучення сил та засобів до виконання бойових (спеціальних) завдань;

- інформація про збір розвідувальних даних (способи, методи, сили та засоби, що залучаються);

- інформація про переміщення та розгортання своїх військ (найменування, кількість, місця, райони, маршрути руху);

- інформація про військові частини (підрозділи), форми, методи, тактику їх дій та способи застосування за призначенням;

- інформація про проведення унікальних операцій із зазначенням прийомів та способів, що використовувались;

- інформація про ефективність сил і засобів радіо-електронної боротьби противника;

- інформація про відкладені або скасовані операції;

- інформація про зниклий або збитий літак, літальний апарат, зникле судно та пошуково-рятувальні операції, які плануються або проводяться;

- інформація про планування та проведення заходів забезпечення безпеки застосування військ (дезінформація, імітація, демонстративні дії, маскування, протидія технічним розвідкам та захист інформації);

- відомості про проведені інформаційно-психологічні операції, ті, що проводяться, а також плануються;

- інформація, яка має на меті пропаганду або виправдання широкомасштабної збройної агресії Російської Федерації проти України.

Згідно абз. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України» військове формування - створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Як встановлено, планування, фінансування та реалізація рфагресивної війни та агресивних воєнних дій проти України, проведення розвідувальної та підривної діяльності на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, організовується, спрямовується, здійснюється силами, насамперед,зсрф,Головного розвідувального управління Генерального штабу зсрф, Федеральної служби безпеки рф, найманців, а також осіб, залучених до співробітництва на конфіденційній (негласній) основі, у тому числі громадян України.

При цьому ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено поняття воєнного стану. Так, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Так, положеннями ст. 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - це період, що настає з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

З`єднання, військові частини і підрозділи Збройних Сил України відповідно до Закону можуть залучатися до здійснення заходів правового режиму воєнного і надзвичайного стану, безпеки та захисту критичної інфраструктури, здійснення заходів щодо поводження з військовополоненими в особливий період, заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ, посилення охорони державного кордону, тощо.

Відповідно до статті 3 закону України «Про Збройні Сили України»: Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України; Командування об`єднаних сил Збройних Сил України; види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; окремі роди сил Збройних Сил України - Сили спеціальних операцій, Сили територіальної оборони, Сили логістики, Сили підтримки, Медичні сили; окремі роди військ Збройних Сил України - Десантно-штурмові війська, Війська зв`язку та кібербезпеки; органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

З метою перешкоджання законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань, що полягає у вчиненні діяння (дій або бездіяльності), яке виражається у втручанні в цю діяльність, створенні перешкод, перепон, спрямованих на недопущення, припинення чи заборону проведення окремих дій чи маневрів ЗСУ та іншими військовими формуваннями, прийняття тактичних чи стратегічних рішень керівництвом чи особовим складом зазначених підрозділів задля ускладнення або унеможливлення здійснення законної діяльності ЗСУ та інших військових формувань або істотному зниженні її ефективності.

З метою перешкоджання законній діяльності ЗСУ невстановлені особи - «куратори», які підтримують збройну агресію російської федерації на території України почали підшуковувати серед найбільш уразливих верст суспільства - безробітніх, раніше судимих, які ведуть аморальний спосіб життя - осіб, які за грошову винагороду та через власні ідеологічні погляди підтримують напад зсрф на Україну та мають можливість передавати відомості, які здійснюють шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, формою діяльності яких є надання іноземній державі, іноземній організації та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Вищевказані особи - «куратори», розуміючи те, що їх дії можуть бути викриті, дотримуючись засобів конспірації, використовували умовності та для обговорення особливостей вчинення злочину - програми для обміну повідомленнями «Telegram», «Viber», «WhatsApp», «Signal», через які реалізовували свою злочинну діяльність на території України, через які надавали вказівки стосовно передачі координат місцезнаходження військовослужбовців ЗСУ України, об`єктів критичної інфраструктури, та інші дії направлені на забезпечення досягнення мети захоплення території України.

Одним з таких осіб є громадяни України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець с. Бакай Вознесенського району Миколаївської області, який проживає на відстані не більше 35 км. від с. Мартинівське Вознесенського р-ну Миколаївської обл., поблизу якого розташовується військовий аеродром, особовий склад та військова техніка НОМЕР_1 авіаційної комендатури ПвК " ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Проживаючи в безпосередній близькості до вищевказаного військового об`єкта ОСОБА_4 не пізніше літа 2023 року, більш точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, реалізуючи свій протиправний умисел, не погоджуючись з політикою представників державної влади України, усвідомлюючи протиправність своїх дій, які завдають шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, з метою збирання відомостей військового характеру, а саме щодо координат та/або місць дислокації військових підрозділів ЗС України на території Вознесенського району Миколаївської області, які використовуються для проведення підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану, використовуючи мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «RedmiNote 12», серійний номер ІМЕ 1 - НОМЕР_2 , 2 - НОМЕР_3 , з сім карткою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_4 та ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_5 почав активно співпрацювати та здійснювати обмін інформацією з представниками військових формувань спецслужб рф, та «кураторами» розпочавши діяльність спрямовану на підшукання та отримання відомостей розвідувального характеру.

З цією метою ОСОБА_4 використовуючи обліковий запис в мессенджері «Telegram» з іменем « ІНФОРМАЦІЯ_6 » за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_3 » зареєстрованого на номер мобільного телефону НОМЕР_5 віднайшов проросійський-пропагандистсько-сепаратиський канал « ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 » за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_7 » та безпосередньо адміністратора канала з нікнеймом « ОСОБА_10 », за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_5 », діяльність яких направлена на введення підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану, збір інформації та корегування ракетних обстрілів території Миколаївської області, в разі отримання відомостей про місцезнаходження підрозділів ЗС України.

Встановивши контакт з вищевказаним адміністратором, будучи «куратором», останній поклав на ОСОБА_4 обов`язки до яких входило: збір, аналіз, та подальша передача інформації військового характеру, а саме: щодо координат та/або місць дислокації військових підрозділів ЗС України на території Вознесенського району Миколаївської області, збір інформації та уточнення відомостей про місця, наслідки ракетних обстрілів та застосування безпілотних літаючих апаратів в межах населених пунктів Вознесенського району, цивільної чи військової інфраструктури, вербування осіб, які підтримують проросійські погляди як на території Миколаївської області так і інших областей України.

З метою запобігання викриття протиправної діяльності ОСОБА_4 , останній в свою чергу розробив міри та заходи конспірації, що полягали в створенні сталої системи зв`язку між ним, «куратором» та особами які підтримують проросійські погляди, шляхом: отримання завдань та передача відомостей в ході їх виконання не лише безпосередньо адміністратору каналу « ІНФОРМАЦІЯ_5 », а й представникам зсрфдля її кінцевої реалізації, у тому числі шляхом ракетного та іншого ураження об`єктів на території України, автоматичне видалення вказаних повідомлень, тощо.

В подальшому ОСОБА_4 , не пізніше 15:22 год., 16.08.2024 року, перебуваючи у внутрішньому дворі домоволодіння АДРЕСА_2 будучи відповідно до положень Закону України «Про громадянство України» громадянином України, будучи «проросійськи» налаштованою особою, підтримуючи та виправдовуючи ведення зсрф агресивної війни на території України, використовуючи належний йому мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «RedmiNote 12», серійний номер ІМЕ 1 - НОМЕР_2 , 2 - НОМЕР_3 , з сім карткою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_4 та ПрАТ «Київстар» здійснив 2 відеозапис загальною тривалістю 00:10 та 00:57 сек., польоту військового літака типу МІГ-29 в межах Вознесенського району Миколаївської області, який зберіг на власному мобільному телефоні після чого використовуючи мессенджер «Telegram» з іменем « ІНФОРМАЦІЯ_6 » зареєстрований на вищевказаний номер мобільного телефону та посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_3 » здійнив пересилання вказаного відеозапису своєму куратору зареєстрованому у вищевказаному месенджері на ім`я « ОСОБА_10 », за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що надало можливість встановити опис та зображення, які ідентифікують, інформація щодо системи охорони та оборони військових об`єктів та засобів захисту особового складу, озброєння та військової техніки, які використовуються (крім тих, які видимі або очевидно виражені); порядок залучення сил та засобів до виконання бойових (спеціальних) завдань; інформація про переміщення та розгортання своїх військ (найменування, кількість, місця, райони, маршрути руху), НОМЕР_1 авіаційної комендатури ПвК " ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому ОСОБА_4 , направляючи вищевказані повідомлення - відеозаписи, достовірно розумів, що інформація, яка міститься в направлених ним повідомленнях, збирається для подальшої передачі невстановленим представникам зсрф, що здійснює збройну агресію проти України.

Вказаними діями, щодо передачі зазначених вище відомостей, ОСОБА_4 розуміючи, що вищевказана інформація надає можливість визначити чітке місце розташування Збройних Сил України, які задіяні державою у здійсненні відсічі збройної агресії рф, що розташовані на території Вознесенського району Миколаївської області, тобто створює фактичну загрозу їх ураження - надавав допомогу іноземній державі - рф в проведенні підривної діяльності на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці.

Дії підозрюваного ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 111 КК України, як державна зрада, тобто діяння умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, у формі надання іноземній державі, іноземній організації та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану.

05.12.2024 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст.ст.208, 615 КК України та 06.12.2024 року йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, який, відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України, належить до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, із конфіскацією майна, крмі того підозрюваний ОСОБА_13 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, адже на теперішній час не встановлено точного засобу здійснення відеозапису за допомогою якого відбулась передача відомостей, в передачі яких підозрюється останній, а його перебування на свободі може забезпечити вчинення дій направлених на знищення таких речей та документів, крім того на даний час органом досудового розслідування достовірно не встановлено коло осіб, з якими ОСОБА_4 міг діяти, діяв та яких залучав до підривної діяльності проти України, а також вживаються відповідні слідчі (розшукові) заходи, спрямовані на їх встановлення та притягнення до кримінальної відповідальності, разом з тим зважаючи на характер злочинних дій у яких підозрюється ОСОБА_4 , та зважаючи на той факт, що рф продовжує на території України повномасштабну збройну агресію, тривають бойові дії в тому числі на території Миколаївської, останній може продовжувати вчиняти дії, направлені на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України, що свідчить про існування ризиків, передбачених п.п. 1,2,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також на неможливість контролю за поведінкою підозрюваного у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, слідчий просить про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав у ньому викладених.

Підозрюваний ОСОБА_4 , який свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав, та його захисник - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, підтверджується даними: повідомлення за № 64/23/20-414 від 19.08.2024 з Вознесенського РВ УСБ України в Миколаївській області про вчинене кримінальне правопорушення від 19.08.2024; рапорту за № 64/23/20-413 від 19.08.2024 з Вознесенського РВ УСБ України в Миколаївській області про вчинене кримінальне правопорушення від 19.08.2024; довідки за № 64/20-8540 від 16.09.2024 щодо виконання доручення з ГВКР УСБ України в Миколаївській області; протоколу огляду від 24.09.2024 року стосовно месенджеру «Telegram» та коментарів учасника «DjVasillich»; протоколу про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 19.09.2024; протоколу огляду відкритих джерел інформації від 02.12.2024 стосовно розміщення відеозапису надісланого ОСОБА_4 ; протоколу обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 за місцем проживання ОСОБА_4 під час якого виявлено та вилучено: мобільні телефони та комп`ютерна техніка з зображенням об`єктів критичної інфраструктури та пересилок повідомлень про місце розташування підрозділів ЗСУ; протоколу обшуку легкового автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2107 4» державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , VIN - НОМЕР_7 належного ОСОБА_4 під час якого виявлено та вилучено відеореєстратор та картки пам`яті.

Досліджені у судовому засіданні дані у своїй сукупності є достатньо вагомими для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, згідно до Постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5-328кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні в справі Фокс, Кепмбел і Хартлі проти Великої Британії від 30.08.1990 року (п.32), «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що дана особа могла вчинити злочин.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Також матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1,2,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 , який хоча і до кримінальної відповідальності притягується вперше, проте не одружений, не працевлаштований, обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна, що у зв`язку з введенням в країні воєнного стану підвищує ризик втечі на тимчасово непідконтрольну Україні територію, що дає обґрунтовані підстави вважати, що існує ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Також з огляду на обставини ймовірно вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, існує ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на теперішній час не встановлено точного засобу здійснення відеозапису за допомогою якого відбулась передача відомостей, в передачі яких підозрюється останній та не встановлено коло осіб, з якими ОСОБА_4 міг діяти, діяв та яких залучав до підривної діяльності проти України, а також вживаються відповідні слідчі (розшукові) заходи, спрямовані на їх встановлення та притягнення до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, враховуючи, що рф продовжує на території України повномасштабну збройну агресію, тривають бойові дії в тому числі в частині Миколаївської області, за такого перебуваючи на волі останній може продовжувати вчиняти дії, направлені на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України, крім того злочинна діяльність ОСОБА_4 була припинена лише за втручання співробітників правоохоронних органів, за такого слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведеного, вагомості досліджених у судовому засіданні даних про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, тяжкість покарання, що може бути призначене підозрюваному в разі притягнення до кримінальної відповідальності, особу підозрюваного, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, характер та спосіб ймовірно вчиненого кримінального правопорушення проти держави Україна, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1,2,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, є обґрунтованою і, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження не забезпечить виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та не є можливим відповідно до імперативних вимог положень ч.6 ст. 176 КПК України, згідно з якими під час дії воєнного стану до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п.5 ч.1 ст.176 КПК України - тримання під вартою.

Згідно з положеннями ч.4 ст.183 КПК України, виходячи з обставин ймовірно вчиненого злочину, розмір застави у кримінальному провадженні слідчим суддею не визначається.

Керуючись ст.ст.176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України, ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали по 02 лютого 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1