1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/5164/24 1-кс/335/5127/2024
Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.03.2024 до СУ ГУНП в Запорізькій області надійшли матеріали про те, що невстановлені особи, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою між собою, в умовах воєнного стану, з використанням фішингових посилань вчиняють шахрайські дії.
12.12.2024 року за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який може бути причетним до вчинення кримінального правопорушення, проведено обшук квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого у ОСОБА_5 виявлено та вилучено:
-банківська карта «Приват Банк» № НОМЕР_1 ;
- розписка від ОСОБА_6 ;
- грошові кошти в сумі 4 100 доларів США номіналом по 100 доларів;
- мобільний телефон марки Iphone 14 Proз номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , імеі 1: НОМЕР_4 , імеі 2: НОМЕР_5 ;
- системний блок на якому наклеєна наліпка зі штих-кодом та номер NEXMWH20030463.
Слідчий посилаючись на те, що вилучені предмети мають доказове значення у кримінальному провадженні, просить клопотання задовольнити.
В судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує, просив його задовольнити.
Власник майна в судове засідання не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України (далі - КПК), приходить до наступного.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).
Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу, а саме є речовим доказом.
Тож, слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що необхідно накласти арешт на майно на підставі ст. 170 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у пункті першому частині другій статті 170 цього Кодексу.
За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.
Керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376, 534 КПК України, слідчий суддя
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучене 12.12.2024 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
- банківську карту «Приват Банк» № НОМЕР_1 ;
- розписку від ОСОБА_6 ;
- грошові кошти в сумі 4 100 доларів США номіналом по 100 доларів;
- мобільний телефон марки Iphone 14 Proз номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , імеі 1: НОМЕР_4 , імеі 2: НОМЕР_5 ;
- системний блок на якому наклеєна наліпка зі штих-кодом та номер NEXMWH20030463, з позбавленням його власника та інших осіб права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_1