ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 466/5832/22

провадження № 51-3269км23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу Львівського апеляційного суду від 13 березня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000573 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бауска Латвійської республіки, мешканця м. Жовкви Львівської області,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами обставини

За вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 06 жовтня 2022 року ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за ч. 4 ст. 187 КК із застосуванням ст. 69 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК звільнено його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК.

Районний суд установив, що ОСОБА_5 13.06.2022 приблизно о 10:15 на території будинковолодіння на АДРЕСА_1 завдав потерпілому ОСОБА_8 одного удару кулаком в обличчя, внаслідок чого останній впав на землю, після чого з задньої кишені його штанів витягнув та заволодів грошовими коштами потерпілого в сумі 1030 грн, та завдав йому ще декількох ударів руками по тулубу, заподіявши легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 22 березня 2023 року залишено без задоволення апеляційну скаргу прокурора, а вказаний вирок без змін.

Постановою Верховного Суду від 12 вересня 2023 року касаційну скаргу прокурора було задоволено частково, скасовано ухвалу апеляційного суду та призначено новий розгляд у цьому суді.

При новому перегляді вироку Львівський апеляційний суд ухвалою від 13 березня 2024 року залишив його без змін.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У поданій касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через м`якість і призначити новий розгляд у цьому суді.

На обґрунтування своїх вимог вказує, що при повторному перегляді вироку за апеляційною скаргою прокурора суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про можливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства за умови застосування до нього положень ст. 75 КК, не виконавши указівок зазначених у постанові Верховного Суду від 12.09.2023, які відповідно до вимог ст. 439 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) є обов`язковими до виконання.

На думку прокурора, при ухваленні оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не було достатньо враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких і було вчинено ОСОБА_5 в умовах воєнного стану, а обставини які суд врахував при застосуванні правил ст. 75 КК, а саме стан його здоров`я, та позитивні характеристики, були враховані судом першої інстанції при застосуванні до нього положень ст. 69 КК. Вважає, що виправлення ОСОБА_5 є можливим лише в умовах ізоляції від суспільства та ставить під сумнів достовірність письмових документів у справі щодо перебування на його утриманні малолітньої дитини ОСОБА_9 .

З урахуванням наведеного вважає, що ухвалене апеляційним судом рішення не є законним, обґрунтованим та вмотивованим і таким, що відповідає вимогам статей 370 та 419 КПК.

Позиція учасників у суді касаційної інстанції

Прокурор підтримала вимоги касаційної скарги.

Захисник та засуджений виступили проти касаційної скарги і просили залишити оскаржуване рішення без зміни.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, наведені в касаційній скарзі, колегія суддів (далі - Суд) дійшла висновку про таке.

За правилами ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Висновки судів першої та апеляційної інстанцій в судових рішеннях про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, правильність кваліфікації його дій та застосування судом положень ст. 69 КК у касаційній скарзі прокурором не оспорюються і під сумнів не ставляться.

За правилами статей 50, 65 ККособі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Відповідно до вимог ст. 75 КК, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При вирішенні питання про призначення покарання ОСОБА_5 суд першої інстанції відповідно до вимог статей 50, 65 КК врахував суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та наявність обставин, які його пом`якшують, а саме - щире каяття у вчиненому, активне сприяння в розкритті злочину та повне відшкодування потерпілому завданої шкоди.

Узявши до уваги ці обставини у сукупності з даними про особу ОСОБА_5 , який в силу ст. 89 КК раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, та стан його здоров`я (tbc обох легень, фіброзні зміни) місцевий суд дійшов переконливого висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком на підставі ст. 75 КК.

При новому апеляційному розгляді справи суд апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 404 КПК розглянув кримінальне провадження в межах апеляційної скарги прокурора та погодився з правильністю висновку місцевого суду щодо можливості виправлення ОСОБА_5 без його ізоляції від суспільства за умов застосування до нього положень ст. 75 КК, та навів у своїй ухвалі відповідні мотиви на обґрунтування такого рішення.

При цьому апеляційний суд також урахував, що за час перебування на обліку в органах пробації ОСОБА_5 не порушував покладених на нього обов`язків, після вчинення кримінального правопорушення до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався і за повідомленням Жовківської міської ради скарг від сусідів та мешканців міста на нього не надходило.

Також апеляційний суд зважив й на те, що засуджений неофіційно працевлаштований, проживає з цивільною дружиною разом із якою виховує малолітню дитину ОСОБА_9 (онука), мати якого померла, та з урахуванням цих обставин та інших обставин справи дійшов висновку, що дані про особу ОСОБА_5 і його поведінка після ухвалення вироку свідчать про можливість його виправлення без відбування покарання.

Такі висновки суду апеляційної інстанції не суперечать вказівкам суду касаційної інстанції викладених у постанові Верховного Суду від 12.09.2023, оскільки при новому розгляді справи цим судом було встановлено та взято до уваги нові дані про особу засудженого, які в сукупності свідчать про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

Ухвала апеляційного суду є належно обґрунтованою та вмотивованою і за змістом відповідає вимогам статей 370 та 419 КПК, у ній зазначено відповідні підстави та положення закону, якими керувався цей суд при ухваленні свого рішення.

При перегляді оскаржуваної ухвали судом касаційної інстанції не встановлено таких порушень норм матеріального чи процесуального права, наслідком яких може бути скасування чи зміна судового рішення, а тому підстав для задоволення касаційної скарги прокурора колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд

ухвалив:

Залишити без задоволення касаційну скаргу прокурора, а ухвалу Львівського апеляційного суду від 13 березня 2024 року щодо ОСОБА_5 без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ __________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3