Провадження № 1-в/204/1970/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

засудженого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 11.11.2024 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

про звільнення від відбування покарання для проходження військової служби,

УСТАНОВИВ:

19 грудня 2024 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищезазначене клопотання, у якому адміністрація ОСОБА_4 просив застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом.

У судовому засіданні ОСОБА_4 подане клопотання залишив на розсуд суду.

Прокурор заперечував проти задоволення поданого клопотання оскільки вирок відносно засудженого не набрав законної сили.

Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши подане клопотання, надані матеріали особової справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 81-1 КК України, під час проведення мобілізації та/або дії воєнного стану до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк, судом може бути застосовано умовно-дострокове звільнення для проходження ними військової служби за контрактом.

Відповідно до ч. 2 ст.81-1 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом може бути застосовано судом, якщо засуджений виявив бажання проходити військову службу за контрактом та відповідає вимогам проходження військової служби за контрактом, визначеним статтею 21-5 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно з ч. 2 ст. 21-5 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на військову службу за контрактом приймаються особи, звільнені умовно-достроково від відбування покарання на підставі, визначеній статтею 81-1 Кримінального кодексу України, які відповідають таким вимогам проходження військової служби: яким залишилося до досягнення віку, передбаченого статтею 22 цього Закону, не менше трьох років; придатні до військової служби за станом здоров`я; пройшли професійно-психологічний відбір; мають достатній рівень фізичної підготовки для виконання обов`язків військової служби.

Згідно ч. 2 ст. 43 КПК України засудженим у кримінальному провадженні є обвинувачений, обвинувальний вирок щодо якого набрав законної сили.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 532 КПК України вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 535 КПК України судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 13-4, 14 частини першої статті 537 цього КПК.

Під час судового розгляду встановлено, що вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2024 ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк шість років з конфіскацією майна.

Згідно довідки ДУ «ДУВП (№4)» від 27.12.2024 в особовій справі ОСОБА_4 відсутня згода командира військової частини на проходження військової служби за контрактом, не міститься матеріалів про проведення медичного огляду ВЛК та до адміністрації установи не надходило прохання про подачу клопотання про звільнення від відбування покарання для проходження військової служби ОСОБА_4 . На теперішній час розпорядження про вступ вироку в законну силу до установи не надходило.

Відповідно матеріалів особової справи ОСОБА_5 розпорядження Індустріального районного суду м. Дніпропетровська про вступ вироку в законну силу відсутнє.

Таким чином, вирок відносно ОСОБА_5 не набрав законної сили. Отже станом на день звернення з клопотанням та на час розгляду клопотання ОСОБА_5 не набув статусу засудженого.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до абз.4 ст. 539 КПК України питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби вирішуються судом за клопотанням (поданням) органу або установи виконання покарань.

Отже, законом визначено, що суб`єктом звернення до суду з клопотанням (поданням) про умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання на підставі ст. 81-1 КК України може бути лише орган або установа виконання покарань, яка перед зверненням до суду дотримується визначеної законом процедури для вирішення судом питання умовно-дострокового звільнення особи в порядку ст. 81-1 КК України, при цьому особа повинна набути статусу засудженого.

Враховуючи, що ДУ «ДУВП (№4)» не подано відповідного подання (клопотання) до суду, ОСОБА_4 не є особою, якій за законом надано право на ініціювання умовно-дострокового звільнення в порядку ст. 81-1 КК України, станом на дату розгляду клопотання ОСОБА_4 не набув статусу засудженого, у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.81-1 КК України, ст. 154-1 КВК України, ст. 376, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 11.11.2024 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, про звільнення від відбування покарання для проходження військової служби, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Повний текст ухвали буде оголошений 30.12.2024 о 16:30.

Суддя ОСОБА_1