Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 302/25/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(у повному обсязі)

27.01.2025селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в особі суддя ОСОБА_1

з участю : секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурор - ОСОБА_3 ,

обвинувачений - ОСОБА_4 ,

потерпіла - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження ЄРДР № 0000237 від 21.12.2024 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, утримує шестеро неповнолітніх дітей, тимчасово непрацюючого, раніше судимого згідно з вироками Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19.05.2023 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 125 ч.1 КК України, з призначенням покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин (покарання відбуте повністю), від 05.08.2024 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 125 ч.1 КК України, з призначенням покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин (покарання виконано, судимість не погашена і не знята),

- про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , у період часу з 04.06.2024 по 20.12.2024, діючи з прямим умислом, вчинив домашнє насильство щодо своєї дружини ОСОБА_5 .

Так, 04.06.2024, біля 14.30 год, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом на заподіяння психологічного страждання, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , затіяв сварку із своєю дружиною ОСОБА_5 , в ході якої ображав її нецензурними словами, чим вчинив психологічне насильство над останньою, що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої. Зокрема, зазначене підтверджується постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 21.06.2024 (справа №302/795/24), відповідно до якої на ОСОБА_4 накладено стягнення у вигляді громадських робіт строком на 30 годин.

Окрім цього, 10.07.2024, біля 15.40 год, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, на ґрунті особистих неприязних відносин кричав та виражався нецензурними словами в адресу своєї дружини ОСОБА_5 , у зв`язку із чим остання була змушена зі своїми малолітніми дітьми деякий час проживати у сестри в АДРЕСА_2 , що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої. Зокрема, зазначене підтверджується постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19.07.2024 (справа №302/961/24), відповідно до якої на ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680,00 грн.

Вчинивши адміністративні правопорушення, за які був притягнутий до адміністративної відповідальності Міжгірським районним судом Закарпатської області, зокрема, постановою від 21.06.2024 (справа №302/795/24), відповідно до якої на ОСОБА_4 накладено стягнення у вигляді громадських робіт строком на 30 годин; постановою від 19.07.2024 (справа №302/961/24), відповідно до якої на ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680,00 грн, останній на шлях виправлення не став, а вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

Так, 20.12.2024, біля 20.00 години, ОСОБА_4 , перебуваючи за тимчасовим місцем проживання в АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного насильства, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті неприязних відносин, у присутності малолітніх дітей, кричав і виражався нецензурними словами в адресу своєї дружини ОСОБА_5 , що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої.

Отже, вказаними насильницькими діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 систематичні психологічні страждання, що виразилися в словесних образах, приниженні, які викликали у потерпілої побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдали шкоди її психічному здоров`ю.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вище встановлені обставини, які відповідають змісту формулювання обвинувачення за обвинувальним актом, підтвердив ці обставини в своїх показах, щиро розкаявся в суді, попросивши вибачення в потерпілої та запевнив, що не допустить подібного в майбутньому. Просить не призначати суворе покарання та взяти до уваги, що виправив свою поведінку і примирився з потерпілою. Вони з сім`єю змінили місце проживання, обидвоє працюють, виховують та утримують дітей.

Потерпіла ОСОБА_5 не заперечила встановлені вище обставини і показала в суді, що обвинувачений суттєво змінив свою поведінку, вона простила вчинене обвинуваченим та примирилась з ним. Просить суворо його не карати.

За згодою сторін кримінального провадження та потерпілої суд постановив не з`ясовувати обставини, які ніким не оспорюються, роз`яснивши наслідки цієї процесуальної дії відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України, та обмежився дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінивши вище встановлені обставини, суд дійшов висновку, що обвинувачений є винуватим в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України, яке мало місце за такими кваліфікуючими ознаками : умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений підлягає покаранню.

Обираючи вид і розмір покарання до обвинуваченого, виходячи з альтернативної санкції статті 126-1 КК України, суд зважає на таке.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає повне визнання ним вини, щире розкаяння, вибачення перед потерпілою, висловлене щиро в судовому засіданні, примирення обвинуваченого з потерпілою.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення ним кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, бо саме ця обставина і є однією з причин вчинення кримінального правопорушення згідно з обставинами справи та поданими доказами.

Наявність в обвинуваченого непогашеної і не знятої судимості органом досудового розслідування не визнано обтяжуючою обставиною за змістом обвинувального акта. Суд не вправі визнавати цю обставину обтяжуючою, бо вона не включена прокурором в обвинувальний акт саме як обтяжуюча обставина. Такі дії погіршують становища обвинуваченого. Натомість суд розглядає обвинувальний акт у межах пред`явленого обвинуваченому за змістом цього процесуального документа.

Відомості про наявність в обвинуваченого непогашеної судимості, що підтверджені змістом вироків, які зазначені у вступній частині вироку та підтверджені змістом довідки з бази даних Національної поліції України, суд бере до уваги в частині характеристики обвинуваченого, який схильний до вчинення кримінальних правопорушень на ґрунті домашнього насильства.

Суд бере до уваги особу обвинуваченого, який за місцем зареєстрованого проживання характеризується старостою села тільки позитивно. Обвинувачений має на утримання шестеро неповнолітніх дітей віком від трьох до 16 років. Обвинувачений не перебуває на диспансерному наркологічному чи психіатричному обліку згідно з довідкою з КНП «ЛПУ Міжгірська районна лікарня». Обвинувачений повністю відбув покарання та адміністративні стягнення, які були йому призначені у виді громадських робіт вище зазначеними вироками та постановами Міжгірського районного суду Закарпатської області.

Суд констатує, що вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень статті 12 КК України віднесено до нетяжких злочинів, учинених умисно. Негативних наслідків від учиненого злочину в справі не має.

Отже, обставини справи, наявність однієї обтяжуючої покарання обставини, відомості щодо протиправної криміногенної поведінки обвинуваченого до вчинення розглядуваного судом кримінального правопорушення переконують суд у тому, що покарання у виді громадських робіт і пробаційного нагляду є занадто м`якими. Ці покарання не сприятимуть належному виправленню обвинуваченого та не є такими, що зможуть запобігти вчиненню обвинуваченим нового кримінального правопорушення за ознаками домашнього насильства.

Згідно з досудовою доповіддю органу пробації надано висновок, що ризик повторного вчинення ним кримінального правопорушення та рівень суспільної небезпеки особи у зв`язку з цим є високими. Проте орган пробації зафіксував позитивні зміни та характеристику в поведінці обвинуваченого після вчинення ним кримінального правопорушення та установку обвинуваченого на зміну своєї поведінки, ставлення до сім`ї, потерпілої. У зв`язку з цим орган пробації допустив можливість виправлення обвинуваченого під час відбування ним покарання в територіальній громаді з випробуванням під час іспитового строку та з покладенням на нього відповідних обов`язків.

Стаття 50 ч.2 КК України передбачає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Отже, ОСОБА_4 заслуговує покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

Наявність кількох пом`якшуючих покарання обставин, позитивна характеристика обвинуваченого і зміна його поведінки після вчинення кримінального правопорушення, позиція потерпілої, зміст досудової доповіді дають підстави визнати доцільним пропозицію прокурора застосувати до обвинуваченого положення статті 75 КК України, тобто не застосовувати ізоляцію обвинуваченого від суспільства і допустити можливість випробування особи під час іспитового строку. Цей строк суд вважає достатнім один рік і шість місяців. Обов`язки, які запропоновані органом пробації відповідно до положень пунктів 1, 2 ч.1 і п.2 ч.3 КК України, доцільно покласти на обвинуваченого. Адже такий потребує посиленого контролю за його поведінкою під час випробування, тобто застосування відповідних обмежень.

Цивільного позову, судових витрат, речових доказів у кримінальному провадження для їх вирішення не має.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з відповідними обов`язками, який застосовано слідчим суддею на досудовому розслідуванні згідно з ухвалою від 27.12.2024, доцільно залишити без змін з визначенням строку дії до набрання цим вироком законної сили, але не пізніше 24.02.2025.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

Згідно з статтями 75, 76 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку одного року і шість місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на ОСОБА_4 під час відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку такі обов`язки :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання та роботи;

- не виїжджати за межі країни без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, обраний слідчим суддею Міжгірського районного суду Закарпатської області згідно з ухвалою від 27.12.2024 з визначенням строку дії до 24 лютого 2025 року включно з покладеними обов`язками, - залишити без змін до набрання вироком законної сили, але не пізніше закінчення строку дії запобіжного заходу ( до 24 лютого 2025 року).

Апеляційну скаргу на вирок суду може бути подано безпосередньо в Закарпатський апеляційний суд або через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Оскарження вироку не допускається з питань не дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, згідно з ч.3 статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після винесення рішення судом апеляційної інстанції , якщо вирок не скасовано.

Повний вирок виготовлено 27.01.2025.

Суддя ОСОБА_1