Номер провадження 11-сс/816/139/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника власника майна адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 15.01.2025, про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000122 від 21.05.2024, що належить ОСОБА_8 , підозрюваному у вчиненні кримінальниих правопорушень передбачених ч.2 ст. 364 та ч. 1 ст. 249 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До Зарічного районнного суду м. Суми звернувся прокурор ОСОБА_9 з клопотанням, яке мотивував тим, що спеціалізованою екологічною прокуратурою Сумської обласної прокуратури здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000122 від 21.05.2024 за ч. 2 ст. 364 та ч.1 ст. 249 КК України, яке розслідується слідчими Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві. За вказаним фактом 19.12.2024 повідомлено про підозру ОСОБА_8 та ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 249 КК України, а також ОСОБА_11 за ч. 5 ст. 27, ч.2 ст. 364, ч. 1 ст. 249 КК України. З метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) прокурор просив накласти арешт на майно, що належить на праві власності ОСОБА_8

15.01.2025 ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми вказане клопотання прокурора задоволено та у кримінальному провадженні № 0000122 від 21.05.2024, з метою забезпечення відкодування шкоди, завданої кримінальним правопрушення, накладено арешт, шляхом заборони відчуження, на майно підозрюваного ОСОБА_8 , а саме на:

1) трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальної площею 64,85 м.кв. житловою площею 40,9 м. кв.;

2) автомобіль Kia Sorento 2010 року випуску vin: НОМЕР_1 (д.н.з. НОМЕР_2 ).

З таким рішенням слідчого судді не погодився представник власника майна адвокат ОСОБА_7 і подав апеляційну скаргу в якій просив:

1) поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 15.01.2025, як такий що пропущений з поважних причин, а саме через те, що копію судового рішення отримано 28.01.2025, а на розгляд клопотання власник майна судом не викликався;

2) ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 15.01.2025, скасувати та постановити нову ухвалою, якою прокурору в задоволенні клопотання просив відмовити.

В обгрунтування своїх вимог апелянт зазначав, що дійсно триває розслідування кримінального провадження № 0000122 від 21.05.2024 в якому підозру у вчиненні злочинів пред`явлено трьом особам: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 . Також, потерпілим у цьому кримінальному провадженні заявлено цивільний позов, про стягення з підозрюваних в солідарному порядку, 537 010 грн (сума завданого збитку).

Однак, на вказане слідчий суддя уваги не звернув та наклав арешт на майно ОСОБА_8 - квартиру вартістю 1 150 318,10 грн та на авто вартістю 465 125,10 грн, що безумовно свідчить про перевищення суми завленого позову.

Крім цього, апелянт наголошував і на тому, що для накладення арешту на майно не достатньо самої підозри, пред`явленої особі, та сам факт можливих збитків.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна адвоката ОСОБА_7 , який клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу підтримав, просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора, про накладення арешту на майно ОСОБА_8 , просив відмовити, думку прокурора ОСОБА_6 , який проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив, просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи клопотання і апеляційної скарги колегія суддів дійшла такого висновку.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції виходить з того, що оскаржена ухвала слідчого судді від 15.01.2025 була постановлена без виклику власника майна ОСОБА_8 та без його представника, копію ухвали ОСОБА_8 отримав 29.01.2025 і 30.01.2025 його представник адвокат ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою. Враховуючи, що пропущений строк не є надмірним, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 24 КПК України, щодо забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд доходить висновку про необхідність задоволення клопотання та поновлення строку апеляційного оскарження.

Щодо вимог апеляційної скарги то тут колегія суддів зазначає наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому були досліджені матеріали судового провадження, а також з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, а також встановлено мету арешту майна відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_8 .

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення запобігання можливості його відчуження.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Водночас, апеляційний суд не погоджується з висновком слідчого судді про необхідність накладення арешту на все вказане прокурором у клопотанні майно, а саме на: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальної площею 64,85 м.кв. житловою площею 40,9 м. кв. та на автомобіль Kia Sorento 2010 року випуску vin: НОМЕР_1 (д.н.з. НОМЕР_2 ).

Як слідує з матеріалів провадження, зокрема в тому числі і з клопотання прокурора, спеціалізованою екологічною прокуратурою Сумської обласної прокуратури здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000122 від 21.05.2024 за ч. 2 ст. 364 та ч.1 ст. 249 КК України, яке розслідується слідчими Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві. За вказаним фактом 19.12.2024 повідомлено про підозру ОСОБА_8 та ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 249 КК України, а також ОСОБА_11 за ч. 5 ст. 27, ч.2 ст. 364, ч. 1 ст. 249 КК України.

В ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000122 державною екологічною інспекцією у Сумській обалсті, як потрпілим, заявлено цивільний позов від 23.12.2024, про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 збитків в сумі 537 010 грн, завданих внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства України, до спеціального фонду місцевого бюджету Сумської області, з початковим зарахуванням стягуваної суми на рахунок Степанівської селищної ради Сумської області.

Водночас, як зауважив представник власника майна ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 , попри вказану суму збитків, слідчий суддя наклав арешт на майно ОСОБА_8 (квартиру та авто), які за своєю сукупною вартістю значно перевищують суму заявленого потерпілим циільного позову, що за перевіркою матеріалів, колегією суддів, визнано слушним.

З клопотання прокурора, про накладення арешту на майно ОСОБА_8 , слідує, що вартість трикімнатної квартири АДРЕСА_1 загальної площею 64,85 м.кв. житловою площею 40,9 м. кв. становить 1 150 318,10 грн, а вартість автомобіля Kia Sorento 2010 року випуску vin: НОМЕР_1 (д.н.з. НОМЕР_2 ) 465 125,10 грн.

За таких обставин, колегією суддів встановлено підстави для часткового задоволення вимог апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 та для скасування ухвали слідчого судді з постановленням нової ухвали, якою вимоги клопотання прокурора, про накладення арешту на майно ОСОБА_8 , слід задовольнити частково з накладенням такого арешту лише на трикімнатної квартири АДРЕСА_1 загальної площею 64,85 м.кв. житловою площею 40,9 м. кв.

В задоволенні вимог прокурора, про накладення арешту на автомобіля Kia Sorento 2010 року випуску vin: НОМЕР_1 (д.н.з. НОМЕР_2 ) слід відмовити з огляду на неспіврозмірність вимог клопотання із сумою цивільного позову потерпілого.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_7 , про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 15.01.2025, задовольнити.

Апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 15.01.2025, якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000122 від 21.05.2024, що належить ОСОБА_8 , шляхом заборони відчуження, а саме на:

1) трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальної площею 64,85 м.кв. житловою площею 40,9 м. кв.;

2) автомобіль Kia Sorento 2010 року випуску vin: НОМЕР_1 (д.н.з. НОМЕР_2 ), скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора ОСОБА_9 задовольнити частково.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000122 від 21.05.2024, що належить ОСОБА_8 , шляхом заборони відчуження, а саме на: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальної площею 64,85 м.кв. житловою площею 40,9 м. кв.

В іншій частині клопотання прокурора, а саме у накладенні арешту на автомобіль Kia Sorento 2010 року випуску vin: НОМЕР_1 (д.н.з. НОМЕР_2 ), відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_9 .

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4