ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

14 січня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/17660/24

Провадження № 11-сс/820/2/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

заявника ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому заяву заявника ОСОБА_5 про відвід колегії суддів перед початком розгляду апеляційної скарги заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 26 листопада 2024 року, якою скаргуОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_6 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, залишено без розгляду, та

В С Т А Н О В И Л А :

В судовому засіданні перед початком апеляційного розгляду заявник ОСОБА_5 заявив відвід колегії суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , посилаючись на ст. 75 ч.1 п.4 КПК України, а саме на недовіру до усіх суддів Хмельницького апеляційного суду, вважаючи їх упередженими, оскільки:

- відносяться до нього без поваги, чим порушують його честь, гідність та інші немайнові права,

- приховують порушення суддями першої інстанції його конституційного права на дотримання розумних строків розгляду справи,

- провокують його на незаконні дії та висловлювання, що свідчить про явні ознаки катування правосуддям та катування відмовою у здійсненні правосуддя стосовно нього, що завдає йому тяжких душевних мук та страждань.,

- вважає, що достатньо самого факту його побоювання щодо упередженого ставлення суддів до нього,

- суд систематично та регулярно обзиває його скаржником, незважаючи на неодноразові його заперечення стосовно цього,

- судді є близькими родичами судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_7 та прокурора окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_6 .

Все вищенаведене викликає у заявника реальний глибокий сумнів у неупередженості і безсторонності суду та потенційні побоювання в об`єктивності суддів, тому заявляє відвід вказаним суддям, а також всім суддям Хмельницького апеляційного суду.

Заслухавши заявника ОСОБА_5 з приводу заяви про відвід колегії суддів, колегія суддів вважає підстави, наведені заявником для відводу колегії суддів необґрунтованими та дійшла висновок про неможливість її задоволення з наступних підстав.

Так, обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні передбачені ст.ст.75,76 КПК України. Відповідно до положень пункту 4 частини 1 статті 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя, та з метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження мають право заявити відвід, який повинен бути вмотивованим (ч.5 ст. 80 КПК України).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (рішення ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії").

Стаття 6 Конвенції вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії").

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49 рішення ЄСПЛ у справі "Білуха проти України").

Європейський суд з прав людини зазначив, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Булут проти Австрії" від 22.02.1996, у справі "Томан проти Швейцарії" від 10.06.1996). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

При цьому, особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010).

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості колегії суддів для відводу їх від справи, оскільки презумпція особистої неупередженості суддів діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості суддів, або їх прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Findlay v.United Kingdom» від 25.02.1997 вказував, що безсторонність (неупередженість) суду має два аспекти: 1) суд повинен бути суб`єктивно вільним від особистих упереджень чи переваг у конкретній справі; 2) суд повинен бути об`єктивно безстороннім, тобто повинен гарантовано виключати будь-який обґрунтований сумнів щодо конкретної справи (справи «Dulut v. Austria» від 22.02.1996, «Thomann v. Switzerland» від 10.06.1996, «Bochan v. Ukraine» від 03.05.2007).

Відповідно до суб`єктивного критерію безсторонності, жоден з членів суду не має виявляти будь-якої особистої прихильності або упередженості. Застосовуючи суб`єктивний критерій, ЄСПЛ неодноразово ухвалював, що «особиста безсторонність судді має презюмуватись, доки не доведено протилежне» (справа «Le Comple, Van Leuven and De Meyere v. Belgium» від 23.06.1981).

Враховуючи наведені вимоги як національного законодавства, так і практики ЕСПЛ, відвід судді повинен бути вмотивованим, особиста безсторонність судді має презюмуватись, доки не доведено протилежне, тому доводи заявника ОСОБА_5 , що судді повинні довести свою неупередженість та безсторонність, а для відводу суддів достатньо його побоювання в об`єктивності суддів, є хибними.

Жодної підстави, передбаченої статтями 75, 76 КПК України, а також інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості та безсторонності колегії суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заявником ОСОБА_5 не наведено, а доводи заявника, якими він обґрунтовує відвід колегії суддів не свідчать про їх упередженість, є безпідставними, голослівними та не підтвердженими, в тому числі і що судді є близькими родичами судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_7 та прокурора окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_6 .

Апеляційний суд вважає, що заява ОСОБА_5 про відвід колегії суддів не відповідає вимогам частини 5 статті 80 КПК України, оскільки не вмотивована, посилання заявника, як на підстави для відводу, носять характер припущень, не підтверджені жодними доказами, а тому не є підставами для задоволення його заяви про відвід.

За таких обставин, підстав, передбачених ст.ст.75, 76 КПК України для відводу колегії суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , колегія суддів не вбачає, тому у задоволенні заяви ОСОБА_5 про відвід колегії суддів, слід відмовити.

Керуючись статтями 75, 80-81 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Заяву заявника ОСОБА_5 про відвід колегії суддів залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3