Справа № 646/575/25
№ провадження 1-кс/646/268/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2025 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000103 від 22.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 Кримінального кодексу України

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні СД Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000103 від 22.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111-1 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Куп`янської окружної прокуратури Харківської області.

24 січня 2025 року прокурором Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 та заступником керівника Куп`янської окружної прокуратури ОСОБА_6 на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова № 646/575/25 від 22.01.2025, був проведений обшук у житловому будинку з надвірними будівлями (реєстраційний номер майна: 257) за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрована та фактично мешкає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено та вилучено наступне майно:

- Ноутбук марки «ASUS» модель «Х 551» чорного кольору із зарядним пристроєм в комплекті, поміщено до експертного паперового конверту з написом «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» за з пояснювальними написами і підписами учасників; - Планшет марки «PIXUS» поміщено до експертного паперового конверту з написом «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» з пояснювальними написами і підписами учасників; - Газета на російській мові з назвою « Харьков Z» на 2 арк, поміщено до експертного паперового конверту з написом «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» з пояснювальними написами і підписами учасників; - Системний блок марки «saturn» з маркуванням «ТЕРАБАЙТ 120511/010», поміщено до експертного паперового конверту з написом «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» з пояснювальними написами і підписами учасників; - Мобільний телефон марки REDMI чорного кольору, IMEI-1:- НОМЕР_1 ; IMEI-2:- НОМЕР_2 в комплекті із картонною коробкою, поміщено до експертного паперового конверту з написом «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» з пояснювальними написами і підписами учасників; - документ з назвою «согласие на обработку персональных данных» на 1 арк.(мовою оригіналу) з рукописним текстом синьою пастою з текстом « ОСОБА_7 », поміщено до експертного паперового конверту з написом «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» з пояснювальними написами і підписами учасників; - документ на форматі аркушу А4, де на одній зі сторін знизу в лівому кутку міститься печатний текст «Работник» (мовою оригіналу) біля якого міститься рукописний підпис синьою пастою на 1 арк. поміщено до експертного паперового конверту з написом «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» з пояснювальними написами і підписами учасників.

Власником вилученого майна є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працевлаштована, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_3 .

24.01.2025 року, начальником СД Куп`янського РВП Головного управління Національної поліції в Харківській області майором поліції ОСОБА_8 вищевказані речі та документи визнано речовими доказами.

Вилучені під час обшуку речові докази мають значення для даного кримінального провадження, як матеріальні об`єкти, які могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також можуть містити відомості, які будуть використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Так, накласти арешт на паперові носії інформації, ноутбук, планшет та системний блок необхідно з метою подальшого проведення огляду інформації, та призначення комп`ютерно-технічної експертизи змісту гаджетів, оскільки в ноутбуці, планшеті та системному блоці може міститися інформація про колабораційну діяльність, а у разі відмови у задоволенні даного клопотання, орган досудового розслідування буде позбавлений можливості дослідити зміст інформації, яка знаходиться на цифрових носіях та системному блоці та може втратити важливі докази вчинення інкримінованого кримінального правопорушення. Крім того, наслідком повернення їх особі, у якої вони були вилучені, може бути псування, зникнення, втрата або знищення відомостей, які мають значення для кримінального провадження. Окрім, того виникла необхідність проведення судово-почеркознавчої експертизи вилучених документів. Мета арешту - збереження речових доказів для забезпечення подальшого проведення судових експертиз.

Представником власника майна, адвокатом ОСОБА_4 29.01.2025 року до суду подані заперечення в яких зазначено, що 24.01.2025 прокурорами Куп`янської окружної прокуратури Харківської області було проведено обшук в будинку, який на праві приватної власності належить ОСОБА_7 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . За наслідками вказаного обшуку було вилучено майно ОСОБА_7 , а також її неповнолітньої доньки з якою вона проживає за вказаною вище адресою. Адвокат зазначає, що клопотання прокурора взагалі не відповідає положенням ст. 171 КПК України. По-перше, положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема, підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. При цьому, як вже зазначалося, з клопотання прокурора про арешт майна неможливо встановити, яке відношення ноутбук «ASUS» модель Х 551 чорного кольору, планшет марки «PIXUS», системний блок марки «Saturn», мобільний телефон марки «REDMI» чорного кольору мають до кримінального провадження та яка необхідність у накладенні на них арешту. Будь-які обґрунтування, докази, причино-наслідкові зв`язки щодо вказаних вище речей у клопотанні відсутні, так само як і обґрунтування необхідності накладання арешту на нього. Також клопотання не містить ні відповідного обґрунтування підстав, мети та необхідності арешту майна. Більше того, клопотання прокурора не містить ідентифікуючих ознак майна, а саме серійного номеру вищевказаних ноутбуку, планшету та системного блоку, який встановлюється заводом-виробником та є унікальним для кожного пристрою. Тобто, прокурор у порушення вимог п. 2 ч.2 ст. 171 КПК України не навів достатні ідентифікуючі дані щодо майна, на яке він просить накласти арешт, що не дає змоги ідентифікувати та встановити що вилучена під час обшуку техніка є тим самим майном, яке визнано речовим доказом та стосовно якого було подано клопотання про арешт майна. По-друге, із доданих до клопотання матеріалів вбачається, що протокол обшуку не містить відомостей про додаток до протоколу обшуку у вигляді відеозапису обшуку, а також вказане відео не долучено до матеріалів клопотання. Разом з цим, у протоколі обшуку зазначено про те, що до протоколу додаються письмові зауваження ОСОБА_7 до протоколу обшуку, проте в матеріалах клопотання такі зауваження відсутні, незважаючи на те, що вони є невід`ємними до протоколу обшуку (додаються до заперечень). Вказане свідчить не тільки про упередженість органу досудового розслідування, а й їх впевненість у тому, що під час військової агресії рф, справи за кваліфікацією за ч. 2 ст. 111-1 КК України будуть розглядатись формально. По-третє, матеріали клопотання не містять відомостей ані про необхідність призначення експертиз у кримінальному провадженні, ані доказів, які підтверджують необхідність таких дій, із чого стає незрозумілим, як ці «докази» будуть використовуватись у кримінальному провадженні. По-четверте, щодо накладення арешту на вищевказане майно, то крім самої лише констатації у клопотанні, що вилучене майно підлягає арешту з метою збереження речових доказів та недопущення їх втрати, відчуження, пошкодження, зміни або знищення, клопотання не містить переконливих доводів, що це майно може бути певним чином знищено або ж воно зникне, що воно може бути пошкоджено, передано, перетворено чи відчужено, що зашкодить кримінальному провадженню. Отже, клопотання прокурора про накладення арешту на майно жодним чином не обґрунтоване, адже вилучена техніка не має значення для кримінального провадження та не є й не може бути доказом здійснення будь-яких кримінально-протиправних дій.

Щодо вилученого майна.

1. Ноутбук «ASUS» модель Х 551 чорного кольору: Під час обшуку ОСОБА_7 пояснила, що протягом 10 років працювала на посаді завідувача Петропільського сільського клубу та що інформація, яка є на ноутбуці стосується виключно її роботи. 2. Планшет марки «PIXUS»: Варто зауважити, що вказаний планшет належить неповнолітній доньці ОСОБА_7 та використовувався виключно в цілях навчання та дитячих розваг. ОСОБА_7 неодноразово пропонувала прокурорам оглянути планшет та встановити, що там немає жодної «цінної» інформації для кримінального провадження, проте прокурорами огляд на місці зроблено не було, та вилучено дитячу річ без встановлення обставин. 3. Системний блок марки «Saturn»: Під час обшуку ОСОБА_7 повідомляла, що системний блок містить виключно особисту інформацію з 2011 року, а саме: особисті фотографії та відео. Тобто взагалі не зрозуміло, яка була мета вилучення системного блоку та яке значення він має для кримінального провадження. 4. Мобільний телефон марки «REDMI» чорного кольору: Повідомляю, що вказаний мобільний телефон взагалі не має жодного значення для кримінального провадження, оскільки він був придбаний у серпні 2023 року та не містить на собі жодних відомостей, які могли б мати цінність для кримінального провадження. Разом з цим, вказаний телефон містить навчальні матеріали для доньки ОСОБА_7 , а також паролі та доступи до таких матеріалів, без яких дитина не може здійснювати навчання та отримувати знання. 5. Газета на російській мові з назвою «Харків Z»: Повідомляю, що ОСОБА_7 , як представник жителів населених пунктів Куп`янського району Харківської області підготувала заяву до Голови СБУ та Секретаря РНБО щодо ініціювання розслідування за фактом колабораціонізму особи, яка займала посаду старости Петропільського старостинського округу Шевченківської селищної ради Харківської області (додається до заперечень). У якості доказу здійснення розповсюдження ним пропагандистських матеріалів рф, ОСОБА_7 приклала до заяви газету з назвою «Харків Z», проте вказана заява не була подана, у зв`язку із загибеллю старости під час російського ракетного удару по селу Гроза. Під час обшуку ОСОБА_7 пояснювала це прокурорам та показувала написану заяву, додатком до якої і була ця газета, проте прокурорами було проігноровано пояснення ОСОБА_7 та вилучено окремо газету, без самої заяви, що очевидно свідчить про те, що кримінальне провадження здійснюється упередженими особами, які мають на меті не встановлення всіх обставин, а притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 . 6. Документ з назвою «согласие на обработку персональных данных»: Повідомляю, що вказаний документ навіть не містить підпису ОСОБА_7 про те, що вона надає свою згоду на обробку її персональних даних. Вказане свідчить про те, що він не може взагалі бути доказом протиправності діянь ОСОБА_7 . 7. Документ на форматі аркушу А4, де на одній зі сторін знизу в лівому кутку міститься печатний текст «Работник», біля якого міститься рукописний текст: Повідомляю, що ОСОБА_7 повідомила, що вказані анкети роздавали представники окупаційної влади та змушували їх заповнювати. Більше того, 29.12.2022 року до ОСОБА_7 вже звертався представник поліції з метою відібрання пояснень по іншому кримінальному провадженню. У зв`язку з цим, ОСОБА_7 показувала слідчому вказаний документ та пояснювала його походження, після чого на ньому ж і записала контактний телефон слідчого, його дані та посаду. Із чого взагалі незрозуміло, як цей документ може бути доказом протиправності діянь ОСОБА_7 , якщо вона вже демонструвала цей документ правоохоронцям, пояснювала обставини та неодноразово зазначала, що її змушували ставити підпис представники окупаційної влади. Таким чином, вилучене майно взагалі не може містити на собі будь-які відомості, які можуть свідчити про кримінальну протиправність діянь ОСОБА_7 , а також не можуть бути доказом вчинення таких діянь.

Щодо постанови про визнання речовими доказами.

Варто зауважити, що матеріали клопотання містять також постанову про визнання вилученого майна речовим доказом від 24.01.2025, а саме вилученої техніки та документів. Втім, сама постанова взагалі не відповідає вимогам ст. 110 КПК України та є необґрунтованою та невмотивованою. Із самої постанови неможливо встановити, які саме відомості містять на собі вилучені предмети, які нібито свідчать про протиправність діянь ОСОБА_7 , оскільки такі відомості у постанові відсутні. Постанова містить виключно перелік вилученого майна (техніки та документів) та відомості про те, як його було вилучено. Більше того, в самій постанові зазначено про те, що: «Враховуючи, що вище вказані документи, підтверджуючи протиправну діяльність ОСОБА_9 , містять на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та мають значення речових доказів…» Тобто, у своїй постанові дізнавачем прямо зазначено, що значення для кримінального провадження мають тільки документи, а не техніка, яка була вилучена. Таким чином, взагалі не зрозуміло, яке доказове значення мають вилучені ноутбук, планшет, телефон, системний блок, мобільний телефон для кримінального провадження.

Так, під час проведення обшуку прокурорами не було пред`явлено ані постанови про визначення групи прокурорів, ані службове посвідчення, для того щоб ОСОБА_7 могла впевнитись у тому, що особи, які увійшли до будинку для проведення обшуку дійсно мають повноваження на проведення обшуку в рамках кримінального провадження. Таким чином, під час обшуку не можливо було встановити повноваження осіб, які проводили обшук на проведення будь-яких дій в рамках даного кримінального провадження № 0000103 від 22.04.2023. Варто також зауважити, що одна з осіб, які проводили обшук періодично виходила в інші кімнати без фіксації своїх дій на відео, що унеможливлює встановлення того факту, що особами, які проводили обшук не було вчинено незаконних дій, спрямованих на штучне створення доказів проти мого клієнта. Разом з цим, ОСОБА_7 повідомила про те, що їй не було залишено примірник протоколу обшуку, що є порушенням КПК України, адже ч. 9 ст. 236 КПК України встановлено, що другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Щодо противоправних дій прокурора.

10.01.2025 ОСОБА_7 було вручено повістку про виклик до Куп`янської окружної прокуратури Харківської області для забезпечення участі у проведенні процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000103 від 22.04.2023. При особистому спілкуванні адвоката ОСОБА_10 з дізнавачем СД Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_11 останньою було повідомлено, що такі процесуальні дії в рамках кримінального провадження полягають у врученні ОСОБА_7 повідомлення про підозру. У зв`язку із цим, ОСОБА_7 , реалізуючи своє право на захист, передбачене кримінальним процесуальним законодавством, повідомила представників сторони обвинувачення про те, що нею буде залучено адвоката з метою захисту її прав та законних інтересів. Однак представниками сторони обвинувачення було повідомлено про відсутність необхідності залучення захисника до провадження у справі і, що такими діями ОСОБА_7 тільки погіршить собі ситуацію. В подальшому, у цей день представники сторони обвинувачення мали за мету вручити ОСОБА_7 повідомлення про підозру, незважаючи на відсутність будь-яких доказів її вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111-1 КК України. Проте прокурор Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 прямо примушувала ОСОБА_7 визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення і вчиняла всі дії лише з однією метою - безпідставного притягнення останньої до кримінальної відповідальності. Такі дії прокурором Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 пояснювалися лише тим, що санкція інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення не передбачає позбавлення волі. Тобто, незважаючи на те, що кримінальне провадження розслідується з 22.04.2023 року, обшук було проведено 24.01.2025 лише після того, як ОСОБА_7 відмовилась визнавати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення. Вказане свідчить про те, що дії органу досудового розслідування є нічим іншим, як здійснення тиску на мою клієнтку. Повідомляю, що за наслідком цих обставин було подано дисциплінарну скаргу на прокурора ОСОБА_5 ..

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив суд його задовольнити.

Представник власника майна, адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала заперечення на клопотання про арешт майна, просила суд відмовити у його задоволенні з підстав вказаних в запереченнях.

Слідчий суддя, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Щодо дотримання прокурором строків звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Прокурором строки дотримано.

Відповідно до Витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000103 від 22.04.2023, вбачається, що в провадженні сектору дізнання перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України,

Згідно з копією витягу з ЄРДР 0000103 від 22.04.2023 відомості про вказане кримінальне правопорушення було внесено за фактом того, що відповідно до повідомлення співробітника ГУНП в Харківській області встановлено, що ОСОБА_7 , знаходячись на тимчасово-окупованій території військами рф у с. Петропілля Куп`янського району Харківської області, зайняла не пов`язану з виконанням організаційно розпорядчих або адміністративно-господарчих функцій посаду окупаційної адміністрації держави-агресора.

22.01.2025 ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова було надано дозвіл на проведення обшуку у житловому будинку з надвірними будівлями (реєстраційний номер майна: 257) за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрована та фактично мешкає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

24.01.2025 року прокурором Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 та заступником керівника Куп`янської окружної прокуратури ОСОБА_6 на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова № 646/575/25 від 22.01.2025, був проведений обшук у житловому будинку з надвірними будівлями (реєстраційний номер майна: 257) за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрована та фактично мешкає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено та вилучено наступне майно:

- Ноутбук марки «ASUS» модель «Х 551» чорного кольору із зарядним пристроєм в комплекті, поміщено до експертного паперового конверту з написом «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» за з пояснювальними написами і підписами учасників; - Планшет марки «PIXUS» поміщено до експертного паперового конверту з написом «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» з пояснювальними написами і підписами учасників; - Газета на російській мові з назвою « Харьков Z» на 2 арк, поміщено до експертного паперового конверту з написом «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» з пояснювальними написами і підписами учасників; - Системний блок марки «saturn» з маркуванням «ТЕРАБАЙТ 120511/010», поміщено до експертного паперового конверту з написом «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» з пояснювальними написами і підписами учасників; - Мобільний телефон марки REDMI чорного кольору, IMEI-1:- НОМЕР_1 ; IMEI-2:- НОМЕР_2 в комплекті із картонною коробкою, поміщено до експертного паперового конверту з написом «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» з пояснювальними написами і підписами учасників; - документ з назвою «согласие на обработку персональных данных» на 1 арк.(мовою оригіналу) з рукописним текстом синьою пастою з текстом « ОСОБА_7 », поміщено до експертного паперового конверту з написом «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» з пояснювальними написами і підписами учасників; - документ на форматі аркушу А4, де на одній зі сторін знизу в лівому кутку міститься печатний текст «Работник» (мовою оригіналу) біля якого міститься рукописний підпис синьою пастою на 1 арк. поміщено до експертного паперового конверту з написом «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» з пояснювальними написами і підписами учасників.

Вказане підтверджується даними протоколу обшуку від 24.01.2025 року.

Постановою про визнання і приєднання до справи речових доказів від 24.01.2025 року вищевказане визнано речовими доказами.

Приписами ч.1 ст.234 КПК України встановлено, що обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право, зокрема, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно з ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 2 ст. 167 КПК України визначено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Водночас, однією із засад кримінального провадження є недоторканість права власності.

Відповідно до ч.1 ст 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, вирішуючи питання щодо обмеження права власності особи під час кримінального провадження, суду слід керуватись нормами Кримінального процесуального законодавства України, які безпосередньо регулюють питання можливого обмеження права власності.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, суть якого полягає у тимчасовій забороні, адресованій власнику чи володільцю майна, відчужувати його, розпоряджатися чи користуватися ним.

Так, ч.1 ст.170 КПК України зазначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно:

- є доказом злочину;

- підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт з метою збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України) може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (абз.2 ч.1 ст.170 КПК України).

Прокурор в клопотанні вказує на таку підставу для накладення арешту на майно як збереження речових доказів для забезпечення подальшого проведення судових експертиз.

Як зазначено в клопотанні та підтверджено в судовому засіданні, метою арешту вилучених речей та документів є забезпечення збереження їх як речових доказів, а необхідність накладення арешту пов`язана з потребою досудового розслідування у проведенні слідчих дій та експертних досліджень з використанням вилучених документів та речей.

Дослідивши відомості про вилучені документи та техніку у судовому засіданні, врахувавши твердження прокурора, що вона містить/може містити інформацію, яка може мати значення для кримінального провадження та може в подальшому бути використана як докази, а також те, що постановою визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (наявність якої на цьому етапі розслідування тільки констатується слідчим суддею та не надається їй оцінка в частині правомірності/можливості/доцільності віднесення вилученого майна до речових доказів) та що стосовно вилучених речей документів необхідно буде провести експертні дослідження, слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі досудового розслідування вилучення відбулося правомірно, а подальше утримання потребує «легалізації» (встановлення правової визначеності щодо неї) з боку слідчого судді шляхом накладення арешту, оскільки передача володільцю на даному етапі досудового розслідування не забезпечить в повній мірі належну схоронність.

Отже, виходячи з фактичних обставин кримінального провадження, встановлених в ході розгляду клопотання, слідчий суддя переконався в тому, що аналіз представлених матеріалів на даному етапі виправдовує утримання органом досудового розслідування вилучених за адресою проведення обшуку, документів та техніки електронних носіїв інформації для проведення подальших експертних досліджень, а також перевірки наявності в них відомостей, що стосуються цього кримінального провадження.

На думку слідчого судді, враховуючи, обставини щодо необхідності проведення відповідних експертиз вилученого майна, накладення арешту в даному випадку є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження. Таке обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності, з дотриманням справедливого балансу між вимогами суспільного інтересу у вигляді досягнення завдань кримінального провадження та вимогами захисту права власності окремої особи. З огляду на характер кримінального правопорушення, підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за № 0000103 від 22.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111- 1 ч.2 КК України, наслідки арешту, завдання кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що незастосування арешту може призвести до приховування, пошкодження, знищення, перетворення та відчуження вищевказаного тимчасово вилученого майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, тому приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вилучене майно.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчою суддею не встановлено. Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчої судді не виникає.

Беручи до уваги те, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню та встановленню істини в ході досудового розслідування по ньому, з метою збереження речових доказів, майна, що має доказове значення в даному кримінальному провадженні, та для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, суд вважає клопотання законним та обґрунтованим, а відтак таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року, обов`язок по визначенню місця зберігання арештованого майна покладається на слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Що стосується заперечень адвоката проти арешту вилученого майна слідчий суддя вважає їх необґрунтованими. Враховуючи початкову стадію розслідування, суд вважає, що інформація, яка міститься в вилучених речах та документах підлягає дослідженню, проведенню відповідних експертиз. Слідчий суддя вважає доведеним, що виявлене та вилучене під час проведення обшуку майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України та належить до речей і документів, з метою відшукання яких слідчим суддею надано дозвіл на проведення обшуку. Викладені представником заперечення не є підставою для відмови в задоволені клопотання, оскільки арешт на майно може бути накладений на будь-яке майно, яке містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що в даному випадку доведено прокурором.

Втручання у право мирного володіння майном можливе за умови існування розумного взаємозв`язку пропорційності між використаними засобами, якими обмежується право, та ціллю заради досягнення якої застосовуються такі засоби. У даному випадку встановлено, що виконати завдання кримінального провадження у інший спосіб, аніж через застосування такого обмеження, за наявних обставин неможливо. Таке втручання у власність є вимушеним та виправданим заходом, який застосовується тимчасово для досягнення певного результату проведення об`єктивного досудового розслідування і дослідження доказів. Наведене втручання у володіння майном характеризується відповідними критеріями правомірності, зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу між інтересами володільця та досудового розслідування.

Також, існують високі ризики приховування чи пошкодження майна, втрати та знищення його змісту. Крім того, існує достатньо підстав вважати, що наявна у вилучених під час обшуку предметах та документах інформація містить відомості, які мають значення для кримінального провадження, а тому такий захід забезпечення кримінального провадження є розумним та співмірним.

Отже, наведене свідчить про наявність підстав для накладення арешту на них.

Керуючись статтями 2, 7, 16, 40-1,98, 107, 131, 170-175, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000103 від 22.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 Кримінального кодексу України - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку від 24.01.2025, у житловому будинку з надвірними будівлями (реєстраційний номер майна: 257) за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- ноутбук марки «ASUS» модель «Х 551» чорного кольору із зарядним пристроєм в комплекті, поміщено до експертного паперового конверту з написом «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» за з пояснювальними написами і підписами учасників;

- планшет марки «PIXUS» поміщено до експертного паперового конверту з написом «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» з пояснювальними написами і підписами учасників;

- газета на російській мові з назвою « Харьков Z» на 2 арк, поміщено до експертного паперового конверту з написом «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» з пояснювальними написами і підписами учасників;

- системний блок марки «saturn» з маркуванням «ТЕРАБАЙТ 120511/010», поміщено до експертного паперового конверту з написом «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» з пояснювальними написами і підписами учасників;

- мобільний телефон марки REDMI чорного кольору, IMEI-1:- НОМЕР_1 ; IMEI-2:- НОМЕР_2 в комплекті із картонною коробкою, поміщено до експертного паперового конверту з написом «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» з пояснювальними написами і підписами учасників;

- документ з назвою «согласие на обработку персональных данных» на 1 арк. (мовою оригіналу) з рукописним текстом синьою пастою з текстом « ОСОБА_7 », поміщено до експертного паперового конверту з написом «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» з пояснювальними написами і підписами учасників;

- документ на форматі аркушу А4, де на одній зі сторін знизу в лівому кутку міститься печатний текст «Работник» (мовою оригіналу) біля якого міститься рукописний підпис синьою пастою на 1 арк. поміщено до експертного паперового конверту з написом «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» з пояснювальними написами і підписами учасників - шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження будь-яким особам.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим/дізнавачем відділу поліції, на якого покладається обов`язок визначення місця зберігання майна, щодо якого застосовано арешт.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони мають право звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, встановленому ст.174 КПК України.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а особами, які не були присутні під час її проголошення з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та проголошено 04 лютого 2025 року о 08 год. 30 хв.

Слідчий суддя Червонозаводського

районного суду м. Харкова ОСОБА_1