У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Тернопільського РС №4 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гадинківці Гусятинського району Тернопільської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, співмешкає, працюючого вантажником ТОВ «Дельта», раніше не судимого, відповідно до ст. 89 КК України, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично мешкає без реєстрації в АДРЕСА_2 , засудженого 13 вересня 2022 року Підволочиським районним судом Тернопільської області за ст. 185 ч. 4 КК України до позбавлення волі на строк п`ять років, ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 7 грудня 2022 року вирок суду від 13.09.2022 змінено, вважати ОСОБА_4 засудженим за ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн,

УСТАНОВИВ:

На розгляд до Підволочиського районного суду Тернопільської надійшло клопотання начальника Тернопільського РС №4 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку засудженого ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що вироком Підволочиського районного суду Тернопільської області від 13.09.2022 ОСОБА_4 засуджено за ст. 185 ч. 4 КК України до позбавлення волі на строк п`ять років. Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 07.12.2022 вирок Підволочиського районного суду Тернопільської області від 13.09.2022 змінено в частині призначеного покарання, вважати ОСОБА_4 засудженим за ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн.

Вирок набрав законної сили 07 грудня 2022 року. 23 січня 2023 року вирок надійшов до Тернопільського РС №4 філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області, був прийнятий до виконання, штраф засудженим не сплачений.

Згідно з інформацією з ДУ «Коломийська виправна колонія №41» ОСОБА_4 відбував покарання з 18.07.2023, заробітку не має, оскільки не працює.

31.05.2024 ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_4 звільнено умовно-достроково від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом.

Протягом двох років з дня набрання обвинувальним вироком суду законної сили засудженим ОСОБА_4 сума штрафу не була сплачена, та не було заміни на інше покарання. На підставі викладеного ініціатор подання просить звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у виді штрафу у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника органу пробації.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, поважні причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до абз. 2 ч. 5ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що вироком Підволочиського районного суду Тернопільської області №604/571/22, зміненим ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 07.12.2022, ОСОБА_4 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень.

Вирок набрав законної сили 07 грудня 2022 року та був направлений на виконання до Тернопільського РС №4 філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області.

Засудженим на час розгляду подання штраф, призначений йому вироком Підволочиського районного суду Тернопільської області, не сплачений.

29 березня 2023 року Підволочиським районним судом Тернопільської області у справі №604/253/23 ухвалено вирок, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України призначено покарання за сукупністю вироків, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, у виді 5 років позбавлення волі та штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн, згідно вироку Підволочиського районного суду Тернопільської області від 13 вересня 2022 року, зміненого ухвалою Тернопільського апеляційного суду віл 07 грудня 2022 року, який виконувати самостійно.

31.05.2024 ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_4 умовно-достроково звільнено від відбування остаточного покарання у виді позбавлення волі, визначеного вироком Підволочиського районного суду Тернопільської області від 29.03.2023, на не відбутий строк три роки вісім місяців двадцять вісім днів, для проходження військової служби за контрактом.

З матеріалів особової справи вбачається, що начальник Тернопільського РС №4 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області звертався до суду із клопотаннями про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу та про відстрочку виконання вироку суду, в задоволенні яких судом було відмовлено.

Постановою начальника СД ВП №5 (смт Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000063 від 11.05.2024, закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Штраф, відповідно до ст. 53 КК України, є менш суворим видом покарання ніж обмеження волі.

Частиною 3 ст. 80 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частиною першою цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, стаття 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі N 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) правило відмови у звільненні засудженої особи від відбування покарання у виді штрафу у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку не може пов`язуватися із самим фактом несплати засудженим протягом місячного строку суми штрафу. З огляду на це, лише несплата засудженим суми штрафу в певний строк сама по собі не свідчить про ухилення його від відбування цього покарання.

У даному правовому висновку зазначено, що ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України, закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Підволочиського районного суду Тернопільської області від 13.09.2022, який змінений ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 7.12.2022, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що клопотання начальника Тернопільського РС №4 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання обвинувального вироку засудженого ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. ст. 152, 165, 166 КВК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Підволочиського районного суду Тернопільської області від 13 вересня 2022 року, зміненим ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 7 грудня 2022 року, за ч. 4 ст. 185 КК України, у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1