печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7437/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням старшого слідчого слідчого відділу Печерського УП ГУ НП в м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000251 від 14.02.2025, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділу Печерського УП ГУ НП в м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000251 від 14.02.2025, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових за № 0000251 від 14.02.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.02.2025 приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_5 перебуваючи біля станції метро Палац Спорту в м. Києві познайомився із малолітньою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та її товаришем неповнолітнім ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час знайомства останні повідомили ОСОБА_5 свої імена та скільки їм років. В подальшому, останні придбавши алкогольні напої вирушили до парку, що розташований на території ЖК «Бульвар фонтанів» за адресою: м. Київ, вул. Саперне поле, 3, де почали спілкуватись та вживати алкогольні напої. Приблизно о 19 год. 30 хв. ОСОБА_9 поїхав до дому, а малолітня ОСОБА_8 залишилась разом із ОСОБА_5 за вказаною адресою наодинці, продовжуючи вживати алкогольні напої.

Через деякий час, приблизно о 20 год. 00 хв. ОСОБА_5 запропонував малолітній ОСОБА_8 сходити до туалету, що розташований на другому поверсі біля супермаркету «Novus» в ТЦ «Гуд Лайф» за адресою: м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, 5Б на що остання погодилась. Зайшовши до приміщення чоловічого туалету ОСОБА_5 разом із малолітньою ОСОБА_8 зайшли до кабінки де останній, усвідомлюючи, що малолітня ОСОБА_8 перебуває в особливо вразливій ситуації, а саме в сильному алкогольному сп`янінні, зокрема з причин розумової та фізичної неспроможності в силу свого малолітства, та взагалі не мала раніше соціального досвіду щодо статевих стосунків, переслідуючи прямий умисел, направлений на задоволення свої статевої пристрасті з малолітньою ОСОБА_8 , достовірно знаючи про те, що остання не досягла чотирнадцяти років, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, за взаємною згодою з останньою, без застосування фізичного та психологічного насилля та погрози застосування такого насилля, вступив з малолітньою ОСОБА_8 в статеві зносини, пов`язані із вагінальним та оральним проникненням в її тіло з використанням геніталій (зґвалтування).

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 152 КК України, а саме - вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій (зґвалтування), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

Крім того, 14 лютого 2025 року приблизно о 19 год. 00 хв. ОСОБА_5 зустрівся із малолітньою ОСОБА_8 біля станції метро Палац Україна в м. Києві та поїхали до станції метро Хрещатик в м. Києві. Вийшовши з метро ОСОБА_5 разом із малолітньою ОСОБА_8 придбали в магазині алкогольні напої та попрямували в готель «Козацький», що за адресою: м. Київ, вул. Михайлівська, 1/3, де останні зняли номер «502». Зайшовши до приміщення номеру ОСОБА_5 разом із малолітньою ОСОБА_8 почали вживати алкогольні напої. Під час вживання алкогольних напоїв ОСОБА_5 усвідомлюючи, що малолітня ОСОБА_8 перебуває в особливо вразливій ситуації, а саме в сильному алкогольному сп`янінні, зокрема з причин розумової та фізичної неспроможності в силу свого малолітства, та взагалі не мала раніше соціального досвіду щодо статевих стосунків, переслідуючи прямий умисел, направлений на задоволення свої статевої пристрасті з малолітньою ОСОБА_8 , достовірно знаючи про те, що остання не досягла чотирнадцяти років, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, за взаємною згодою з останньою, без застосування фізичного та психологічного насилля та погрози застосування такого насилля, повторно вступив з малолітньою ОСОБА_8 в статеві зносини, пов`язані із вагінальним, анальним та оральним проникненням в її тіло з використанням геніталій (зґвалтування).

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 152 КК України, а саме - повторне вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, анальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій (зґвалтування), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

14.02.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК та 15.02.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

15.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину) підтверджується зібраними доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від від 14.02.2025;

- протоколом допиту малолітньої (неповнолітньої) потерпілої ОСОБА_8 від 14.02.2025;

- протоколом огляду предметів від 14.02.2025;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із малолітньої (неповнолітньої) потерпілої ОСОБА_8 від 14.02.2025;

- протоколом огляду відеозапису від 15.02.2025;

- протоколом допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка ОСОБА_9 від 15.02.2025;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із малолітнім (неповнолітнім) свідком ОСОБА_9 від 15.02.2025;

- протоколом огляду предметів від 14.02.2025;

- протокол огляду місця події від 14.02.2025;

- протокол огляду місця події від 14.02.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 14.02.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 14.02.2025;

- протоколом затримання ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України;

- іншими матеріалами в їх сукупності.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, враховуючи при цьому наявність ризиків, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризиком того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, свідчать спосіб та суспільна небезпека вчиненого ним кримінального правопорушення та загроза отримання реального покарання.

Незаконно впливати на малолітню потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою схиляння до зміни показань безпосередньо у суді, тому як ОСОБА_5 володіє їх анкетними даними і такий вплив не виключається. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Окрім цього, слідчий у клопотанні зауважує, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчиняти інші кримінальні правопорушення аналогічного характеру.

Слідчий суддя також враховує, що такий вид кримінальних правопорушень, як сексуальні злочини відносно малолітніх дітей є латентними злочинами, що дозволяє правопорушникам довгий час залишатись не викритими та продовжувати свою злочинну діяльність у даному напрямку.

Вказані обставини, на думку сторони обвинувачення, виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити, зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В судовому засіданні захисник заперечував щодо задоволення клопотання, зазначивши про безпідставність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із відсутністю ризиків заявлених прокурором, які обумовлюють можливість застосування найсуворішого запобіжного заходу, вказавши на необґрунтованість пред`явленої підозри. Надав документи, які характеризують особу підозрюваного. Разом з тим, зазначив що його підзахисний має проблеми зі станом здоров`ям, а саме панкреатогенний цукровий діабет з супутнім захворюванням хронічний панкреатит, а тому потребує постійного нагляду лікарів. На підтвердження своєї позиції надав відповідні копії медичних виписок.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить наступного висновку.

У провадженні СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових за № 0000251 від 14.02.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

14.02.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК та 15.02.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

15.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Luigi Ferrari Bravo v. Italy» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Murray v. the United Kingdom» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Варто звернути увагу, що відповідно до Конвенції про права дитини, що ухвалена Резолюцією Генеральної асамблеї ООН 50/155 від 21.12.1995, діти мають право на повагу та індивідуальність (ст.2, 7, 8, 23, 26 та 40), а також широкі права на економічний, соціальний та культурний розвиток (ст. 6, 24). Ці стандарти прав дитини, встановлені в Конвенції, прямо чи опосередковано стосуються захисту дитини від сексуальної експлуатації.

Також ст. 34 цієї Конвенції на Державу покладено обов`язок захищати дитину від усіх форм сексуальної експлуатації та сексуальних розбещень. 3 цією метою Держави-учасниці, вживають заходи щодо запобігання схилянню або примушуванню дитини до будь-якої незаконної сексуальної діяльності.

Таким чином, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Cloot v. Belgium, § 40, серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Крім того, варто зазначити, що ризик перешкоджати встановленню істини у кримінальному правопорушенні доводиться з огляду на початкову стадію досудового розслідування (рішення ЄСПЛ у справі Jarzynski v. Poland, § 43).

Слідчий суддя вважає доведеними ризики, з урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення, особи потерпілої та особи підозрюваного.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані, які характеризують останнього, як особу, вік та стан здоров`я підозрюваного, а також бере до уваги, що згідно рекомендацій лікаря у виписці від 22.11.2024 не вбачається обставин які б унеможливлювали тримання під вартою підозрюваного.

Слідчий суддя також враховує наявність соціальних зв`язків, сімейний стан та враховує те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить висновку, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак клопотання підлягаю задоволенню.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Крім того, у відповідності з вимогами п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177, 178 цього Кодексу, слідчий суддя вважає необхідним не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14.04.2025 у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000251 від 14.02.2025.

Встановити строк дії ухвали до 14.04.2025.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1