Справа № 740/1713/25
Провадження № 1-кс/740/330/25
УХВАЛА

про накладення арешту на майно

04 квітня 2025 року м. Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача СД Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні від 01 квітня 2025 року № 0000067 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

установив:

У поданому клопотанні ставиться питання про накладення арешту на майно, а саме на предмет, зовні схожий на ніж, з рукояткою чорного кольору, який поміщено та запаковано до спецпакета № WAR1009504, та який належить ОСОБА_5 , який було вилучено 01.04.2025 під час проведення огляду місця події за адресою: Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Покровська, 16, у під`їзді № 4.

Клопотання обґрунтоване тим, що 01.04.2025 до чергової частини Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області надійшла заява ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , про те, що 01.04.2025 неподалік будинку № 16 по вул. Покровська в м. Ніжині Чернігівської області наочно знайомий ОСОБА_7 під час конфлікту спричинив йому тілесні ушкодження. Відомості за цим фактом 01.04.2025 внесено до ЄРДР за № 0000067 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

01.04.2025 під час проведення огляду місця події за адресою: Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Покровська, 16, у під`їзді № 4, виявлено та вилучено предмет, зовні схожий на ніж, з рукояткою чорного кольору, який поміщено та запаковано до спецпакета № WAR1009504, та в подальшому вилучено до Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області.

Також під час досудового розслідування допитано потерпілого ОСОБА_6 , який повідомив, що 01.04.2025 близько 12-30 год. він разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 перебували на території комунального ринку в м. Ніжині та хотіли продати рушницю для підводного полювання. У подальшому вони зустріли ОСОБА_5 , якому сподобалася рушниця для підводного полювання, і він виявив бажання її придбати, після чого запросив їх до себе додому, щоб розрахуватись за рушницю. Коли вони прийшли до місця проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , то він розрахувався за рушницю, заплативши 2200,00 грн. Потім ОСОБА_5 запитав у нього, чи це він взяв його ключі від квартири, на що він відповів, що нічого не брав. Далі ОСОБА_5 сказав, що пошукає їх у квартирі, та пішов до помешкання. Коли ОСОБА_5 вийшов з квартири з ножем в руках, то сказав потерпілому, що заріже його, і замахнувся на нього ножем в ділянку шиї, але ОСОБА_6 у цей момент прикрився від ножа лівою рукою, у зв`язку з чим пошкодив її. Потім ОСОБА_5 замахнувся ножем другий раз, але потерпілий знову прикрився лівою рукою, яка була поранена. ОСОБА_6 попросив знайомого ОСОБА_9 , щоб він тримав ОСОБА_5 , а він у цей час намагався вирвати ніж з рук ОСОБА_5 , і в цей час порізав собі пальці правої руки. Коли ніж випав з рук, то потерпілий ногою скинув його на сходи між другим та третім поверхом. Після цього він разом з ОСОБА_10 втекли від ОСОБА_5 . Спускаючись сходами, ОСОБА_6 помітив ніж, який скинув ногою, підняв його та поклав на підвіконня біля вазону з квітами.

Вищевказаний предмет постановою слідчого визнаний речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

З метою збереження речового доказу та недопущення його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження дізнавач просив накласти арешт на вказане майно.

У судове дізнавач не з`явився, подав до суду заяву, в якій клопотання підтримав та просив провести судове засідання без його участі.

Володілець вилученого майна в судове засідання не з`явився, при цьому повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, жодних заяв/клопотань до суду не подавав, а тому з урахуванням строків розгляду вказаного клопотання, передбачених ст. 172 КПК України, визнано за можливе проводити його розгляд у відсутність вищевказаних осіб.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Із витягу з ЄРДР за № 0000067 від 01.04.2025 убачається, що 01.04.2025 до чергової частини Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області надійшла заява ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , про те, що 01.04.2025 неподалік будинку № 16 по вул. Покровська в м. Ніжині Чернігівської області наочно знайомий ОСОБА_7 під час конфлікту спричинив йому тілесні ушкодження.

Згідно з протоколом огляду місця події від 01.04.2025 під час огляду виявлено та вилучено предмет, зовні схожий на ніж, з рукояткою чорного кольору.

Постановою слідчого від 02.04.2025 вищевказаний предмет визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Віднесення зазначеного майна до речових доказів відповідає критеріям ст. 98 КПК України. З метою збереження речового доказу та недопущення його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження виникає необхідність у застосуванні саме такого засобу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту, що є підставою для задоволення клопотання.

Керуючись ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме предмет, зовні схожий на ніж, з рукояткою чорного кольору, який запаковано до спецпакета № WAR1009504, для забезпечення збереження речових доказів.

Виконання ухвали покласти на дізнавача.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1