Справа №: 398/2868/24
провадження №: 1-кп/398/196/25
УХВАЛА

Іменем України

"06" лютого 2025 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 січня 2024 року за № 0000035 за обвинувченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Олександрія, Кіровоградської області, громадянина України, який не працює, неодружений, на своєму утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей немає, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 03 листопада 2009 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 2 роки;

-16 серпня 2010 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений 07 березня 2013 року з Дзержинської ВК Донецької області (№2) умовно-достроково, з невідбутим строком: 1 рік 2 місяці 19 днів.

-17 жовтня 2013 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 297, ст. 71 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання 6 місяців за вироком від 16 серпня 2010 року. Остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення полі. Звільнений 06 січня 2017 року з Кропивницької ВК (№6), умовно-достроково на 2 місяці 9 днів;

- 27 лютого 2018 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

- 30 грудня 2021 року до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області направлено обвинувальний акт за ч. 3 ст.297 КК України;

- 30 серпня 2023 року до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області направлено обвинувальний акт за ч. 4 ст.185 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурором в судовому засіданні подане клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого строком на 60 днів, оскільки на теперішній час продовжують існувати ризики, зазначені у п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого, задля гарантування виконання обвинуваченим передбачених ст.194 КПК України обов`язків, просить клопотання задовольнити. При вирішенні клопотання просив врахувати, що ОСОБА_5 знає свідків, потерпілих особисто, і може впливати на них з метою уникнення покарання, не має стійких соціальних зв`язків, не працює, а також крім даного кримінального провадження у Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 ч. 3 ст. 297 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання. Просили обрати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання батьків, яким на праві приватної власності належить дане домоволодіння.

Вислухавши думку учасників, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до таких висновків.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

Зокрема, суду при розгляді клопотань про застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні слід враховувати, що вони обмежують права особи на особисту недоторканість, гарантовані зазначеною статтею Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, обвинувачується у вчинені злочину, наслідком якого є смерть людини, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та суворість можливого покарання, існує ризик того, що обвинувачений буде переховуватися від суду та без перешкод може залишити своє місце проживання, чим перешкоджатиме кримінальному провадженню, обвинувачений не працює, перебуваючи на волі ОСОБА_5 може вплинути на свідка з метою зміни показів чи з іншою метою. ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого, отже, існують ризики переховування від суду, впливу на свідка, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Оцінюючи можливість обмеження права на свободу та особисту недоторканість обвинуваченого, суд вважає, що в даному випадку запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути виправданим, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Отже, зміна запобіжного заходу в виді тримання під вартою на запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження в суді.

За таких обставин, суд вважає за доцільне продовжити відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

На підставі п.2 ч.4 ст.183 КПК України суд не вбачає підстав для визначення застави у кримінальному провадженні, оскільки злочин спричинив загибель людини.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183,197 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід в виді тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 06 квітня 2025 року включно.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвалу вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та направити до ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор".

Суддя ОСОБА_1