Справа № 404/1083/25
Номер провадження 1-кп/404/47/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження №0000131 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.109, ч.2 ст.436-2 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до Конституції України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України - Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_6 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, здійснили окупацію частин вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

У зв`язку із викладеним, 24 лютого 2022 року Указом Президента Володимира Зеленського №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України, який діє до цього часу.

Встановлено, що громадянин України, мешканець м. Кропивницький ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням час створив аккаунт Інтернет-мессенджера «Telegram» з нікнейом « ОСОБА_7 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 номер мобільного оператора НОМЕР_1 , який у подальшому був перейменований на « ОСОБА_8 », за допомогою якого у відкритих чатах Інтернет-мессенджера «Telegram» поширював матеріали із закликами та висловами, які містили:

1. Заклики високого ступеню категоричності, адресованого українському народові, до ліквідації / фізичного знищення існуючої на момент створення публікації державної влади; представлення такої дії (ліквідації як безальтернативної, єдиноможливої; заклику, адресованого українському народові, до захоплення державної влади в Україні;

2. До побиття/групового побиття працівників ІНФОРМАЦІЯ_16; до відбирання у них зброї: висловлення бажання випалити, тобто знищити за допомогою вогню працівників ІНФОРМАЦІЯ_16; за страту, тобто за позбавлення життя, всіх працівників Територіального центру комплектування (розмовний варіант ІНФОРМАЦІЯ_16); - висловлення думок про можливість схоплення і вивезення в ліс працівників ІНФОРМАЦІЯ_16, взяття їхніх рідних у заручники; обіцянки мовця особисто грабувати працівників ІНФОРМАЦІЯ_16 та їхні родини;

3. Заперечення та виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Зокрема 01.07.2024 ОСОБА_3 , використовуючи свій аккаунт Інтернет-мессенджера «Telegram» ID НОМЕР_2, опублікував запис у відкритому чаті Інтернет-мессенджеру ««Telegram» за Інтернет-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 наступного змісту: «Народ устал от беспредела барыг власти и военная полиция не бессмертные, ходят дамой и есть семьи народ должен перейти на партизанскую войну против власти ликвидаторов путем Аль-Каиды, мирно не получается».

Вказаний допис був відкритий для всіх користувачів Інтернет месенджеру «Telegram», які заходили у вказаний чат.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на розповсюдження матеріалів із закликами до повалення конституційного ладу та захоплення державної влади, 22.10.2024, ОСОБА_3 опублікував запис у відкритому чаті Інтернет-мессенджеру ««Telegram» за Інтернет-адресою: ( ІНФОРМАЦІЯ_4 наступного змісту: «Народ пора провести гражданское задержание всех представителей власти у Украине и придать народному суду и создать временное правительство из простых людей».

Вказаний допис був відкритий для всіх користувачів Інтернет месенджеру «Telegram», які заходили у вказаний чат.

Згідно з висновком експерта судово-лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи від 22.11.2024 № 64, у поширених ОСОБА_3 дописах встановлено наявність:

- заклику високого ступеню категоричності, адресованого українському народові, до ліквідації / фізичного знищення існуючої на момент створення публікації державної влади; представлення такої дії (ліквідації як безальтернативної, єдино можливої;

- наявність заклику, адресованого українському народові, до захоплення державної влади в Україні шляхом створення незаконного вищого органу державної влади, а саме - тимчасового уряду.

Вказаними діями ОСОБА_3 розповсюдив матеріали із закликами до вчинення дій, з метою насильницького повалення конституційного ладу та захоплення державної влади, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 109 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 вчинив перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період за наступних обставин.

Положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

У відповідності до ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Пунктом 9 ст. 1 Закону України «Про національну безпеку» від 21.06.2018 № 2469-VIII (далі - Закон «Про національну безпеку») визначено, що національна безпека України - це захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності, демократичного конституційного ладу та інших національних інтересів України від реальних та потенційних загроз.

У відповідності до п. 2 ст. 1 Закону «Про національну безпеку», воєнна безпека - це захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності і демократичного конституційного ладу та інших життєво важливих національних інтересів від воєнних загроз.

Згідно п.п. 44-45 рішення Ради національної безпеки та оборони України від 14.09.2020, основним завданням у сфері воєнної безпеки є розвиток потенціалу стримування. Безумовним пріоритетом є боєздатні Збройні Сили України, підготовлений і вмотивований військовий резерв та ефективна територіальна оборона, які у поєднанні зі спроможностями інших органів сектору безпеки і оборони здатні завдати таких неприйнятних для противника втрат на землі, у повітрі, на морі та у кіберпросторі, що унеможливить реалізацію його агресивних намірів. Держава врахує уроки гібридної агресії проти України, бойових дій на Близькому Сході у нових доктринальних підходах до забезпечення воєнної безпеки.

Пунктом 22 частини III Стратегії забезпечення державної безпеки, ухваленої рішенням Ради національної безпеки та оборони України від 16.02.2002 року (далі - Стратегія) визначено, що державна політика у сфері державної безпеки спрямовується на попередження, своєчасне виявлення і запобігання зовнішнім та внутрішнім загрозам державній безпеці України, припинення розвідувальних, терористичних, диверсійних та інших протиправних посягань спеціальних служб іноземних держав, а також організацій, окремих груп та осіб на державну безпеку України, усунення умов, що призводять до цих загроз та причин їх виникнення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України» від 06.12.1991 № 1934-ХІІ (далі - Закон) Збройні Сили України (далі - ЗСУ) - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

ЗСУ забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

У відповідності до ст. 3 Закону організаційно ЗСУ складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Згідно ст. 12 Закону підготовка ЗСУ до виконання покладених на них Конституцією України завдань, організація та забезпечення їх виконання, підтримання на належному рівні бойової і мобілізаційної готовності та боєздатності, виховна робота, збереження життя і здоров`я особового складу, забезпечення законності та військової дисципліни у ЗСУ здійснюються органами військового управління, командирами і начальниками всіх рівнів відповідно до вимог Конституції України та законів України, інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері оборони.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 № 1932-XII (далі - Закон «Про оборону України») військове формування - створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Збройна агресія - застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України. Вторгнення або напад збройних сил іншої держави або групи держав на територію України, а також окупація або анексія частини території України вважається збройною агресією.

Статтею 4 Закону «Про оборону України» визначено, що у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3542-XII (далі - Закон «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію») встановлено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Цим же законом особливий період визначено як період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, ЗСУ, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Пунктом 8 ст. 4 Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, ЗСУ, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Згідно п. 5 ст. 22 Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади.

Пунктами 1, 3 цієї ж статті Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зобов`язано громадян з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період; під час мобілізації з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин.

Пунктом 2 ст. 26 Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено настання відповідальності громадян за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно ст. 17 Закону «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон «Про військовий обов`язок і військову службу») захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Громадяни проходять військову службу, службу у військовому резерві та виконують військовий обов`язок у запасі відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі - Положення) Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Пунктом 8 Положення визначено, що завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, у виконанні завдань з підготовки та ведення територіальної оборони, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 9 Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Відповідно до п. 12 Положення територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, в особі його керівника представляє інтереси Збройних сил України у відносинах, у тому числі з громадянами на відповідній території.

24.02.2022 президент російської федерації оголосив про своє рішення почати військову операцію в Україні, після чого був відданий наказ на вторгнення підрозділів збройних сил російської федерації на територію України.

В цей же день на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці збройних сил російської федерації шляхом збройної агресії, незаконно вторглись на територію України, перетнувши лінію державного кордону України, розташовану в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та шляхом застосування зброї здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, а також здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується до теперішнього часу та призводить до тяжких наслідків.

Указані дії супроводжуються бойовим застосуванням авіації, артилерійськими та ракетними ударами, а також застосуванням броньованої техніки та іншого озброєння. При цьому вогневі удари здійснюються також по об`єктам, які захищені нормами міжнародного гуманітарного права. Зазначені дії призвели до тяжких наслідків у вигляді загибелі людей, у тому числі дітей, отримання ними тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості та заподіяння матеріальних збитків у вигляді знищення будівель, майна та інфраструктури.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому було неодноразово продовжено, і наразі він діє строком до 12.08.2024.

Крім того, Указом Президента України від 24.02.2022 № 65/2022, затвердженого Законом України від 03.03.2022 № 2105-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності ЗСУ та інших військових формувань, оголошено проведення загальної мобілізації. Строк проведення загальної мобілізації продовжувався Указами Президента України від 17.05.2022 № 342, від 12.08.2022 № 574, від 07.11.2022 року № 758, від 06.02.2023 № 59, від 01.05.2023 № 255, від 26.07.2023 № 452, від 06.11.2023 № 734 і від 05.02.2024 № 49. Указом Президента України від 06.05.2024 строк проведення загальної мобілізації продовжено з 14.05.2024 строком на 90 діб до 12.08.2024.

На виконання вимог Законів України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про оборону України», «Про військовий обов`язок і військову службу», вищевказаних Указів Президента України про проведення загальної мобілізації, Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, інших нормативних документів, наказів та директив Генерального штабу, мобілізаційних розпоряджень працівники Кіровоградського обласного і районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки почали систематично здійснювати заходи з встановлення мобілізаційного ресурсу держави і подальшого доукомплектування ЗСУ та інших військових формувань у відповідності до штатів воєнного стану, ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, виклику громадян для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, призову під час мобілізації, в т.ч. серед внутрішньопереміщених осіб, які не виконують правила військового обліку, і після початку повномасштабного вторгнення зс рф змінили місце проживання та, прибувши на територію Кіровоградської області, не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, не стали на військовий облік та ухиляються від нього, та інші заходи з мобілізації людських ресурсів з метою доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними ЗСУ та інших військових формувань з метою забезпечення оборони України в особливий період, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності ЗСУ та іншими військовими формуваннями, а також забезпечення виконання військового обов`язку громадянами України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_3 достовірно знаючи, що діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (далі - ІНФОРМАЦІЯ_15) по здійсненню мобілізаційних заходів викликала широкий резонанс у суспільстві, в тому числі і серед осіб, які мають намір ухилитися від мобілізації або не виявляють бажання бути призваними на військову службу, а у соціальних мережах та інтернет-мессенджерах активно обговорюється діяльність ІНФОРМАЦІЯ_15, умисно перешкоджав законній діяльності Збройних Сил України під час здійснення ними призову громадян України на військову службу в особливий період.

Так, 13.05.2024 ОСОБА_3 , використовуючи свій аккаунт Інтернет-мессенджера «Telegram» ID НОМЕР_2, опублікував запис у відкритому чаті Інтернет-мессенджеру ««Telegram» за Інтернет-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 наступного змісту: «Да собирайтесь в группу и бейте ІНФОРМАЦІЯ_16 забирайте оружие».

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на перешкоджання працівникам ІНФОРМАЦІЯ_16, які є представниками ЗСУ, ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 , використовуючи свій аккаунт Інтернет-мессенджера «Telegram» ID НОМЕР_2, опублікував запис у відкритому чаті Інтернет-мессенджеру ««Telegram» за Інтернет-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 наступного змісту: «Я лично сам буду грабить тцкашников и их семьи после работы, у их дома или на улице, в жилье вламывается, похищать их родственников».

24.07.2024 ОСОБА_3 , використовуючи свій аккаунт Інтернет-мессенджера «Telegram» ID НОМЕР_2, опублікував запис у відкритому чаті Інтернет-мессенджеру ««Telegram» за Інтернет-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8 наступного змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_16 сыкуны ловите их по одному у их дома и битой».

15.07.2024 ОСОБА_3 , використовуючи свій аккаунт Інтернет-мессенджера «Telegram» ID НОМЕР_2, опублікував запис у відкритому чаті Інтернет-мессенджеру ««Telegram» за Інтернет-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9 наступного змісту: «Ну когда власть достала то можно пойти путем партизанской войной, взять родных ІНФОРМАЦІЯ_16 и мусаров в заложники, да этих упырей ловить по одному и в лес».

26.07.2024 ОСОБА_3 , використовуючи свій аккаунт Інтернет-мессенджера «Telegram» ID НОМЕР_2, опублікував запис у відкритому чаті Інтернет-мессенджеру ««Telegram» за Інтернет-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10 наступного змісту: «Я только за казнь всех тцкашников эти гниды всегда были такие и будут всегда» у від-повідь на публікацію: «ІНФОРМАЦІЯ_17 Тогда можете просто отписаться от моего канала.ІНФОРМАЦІЯ_16, полиция, охрана вышли на финишную прямую»

02.08.2024 ОСОБА_3 , використовуючи свій аккаунт Інтернет-мессенджера «Telegram» ID НОМЕР_2, опублікував запис у відкритому чаті Інтернет-мессенджеру ««Telegram» за Інтернет-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11 наступного змісту: «Бей ІНФОРМАЦІЯ_16 и будет счастье и мир»

Продовжуючи злочинні дії 10.09.2024 ОСОБА_3 , використовуючи свій аккаунт Інтернет-мессенджера «Telegram» ID НОМЕР_2, опублікував запис у відкритому чаті Інтернет-мессенджеру ««Telegram» за Інтернет-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_12 «В Украине и хочу выжечь нечисть ІНФОРМАЦІЯ_16,мусоров, олигархов, чиновников не нужны они ни моему городу и стране»

Крім того, 22.10.2024 ОСОБА_3 , використовуючи свій аккаунт Інтернет-мессенджера «Telegram» ID НОМЕР_2, опублікував запис у відкритому чаті Інтернет-мессенджеру ««Telegram» за Інтернет-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 наступного змісту: «Все действия власти не законные ,о какой мобилизации идёт реч если ІНФОРМАЦІЯ_16 ІНФОРМАЦІЯ_18»

Вказані дописи були відкритий для всіх користувачів Інтернет месенджеру «Telegram», які заходили у вказаний чат.

Згідно з висновком експерта судово-лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи від 22.11.2024 № 64, у поширених ОСОБА_3 дописах встановлено наявність:

- закликів до побиття / групового побиття працівників ІНФОРМАЦІЯ_16, до відбирання у них зброї;

- висловлення бажання випалити, тобто знищити за допомогою вогню, працівників ІНФОРМАЦІЯ_16;

- мовець виступає за страту, тобто за позбавлення життя, всіх працівників Територіального центру комплектування (розмовний варіант - ІНФОРМАЦІЯ_16);

- висловлення думок про можливість схоплення працівників ІНФОРМАЦІЯ_16, взяття їхніх рідних у заручники;

- обіцянки мовця особисто грабувати працівників ІНФОРМАЦІЯ_16 та їхні родини вулиці або біля їхніх будинків, вламуватись у житло і викрадати їхніх родичів.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 114-1 КК України, тобто перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період.

Крім цього, діючи з єдиним умислом скерованим на поширення масової інформації, що містить антиукраїнські наративи російської пропаганди невизначеному колу читачів - користувачів Інтернет месенджеру «Telegram», ІНФОРМАЦІЯ_13 ОСОБА_3 , використовуючи свій аккаунт Інтернет-мессенджера «Telegram» ID НОМЕР_2, опублікував запис у відкритому чаті Інтернет-мессенджеру ««Telegram» за Інтернет-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 наступного змісту: «Зелёный барыга завербован ещё ранее для того чтобы уничтожить народ Украины все подстроено ОСОБА_9 зеленский,эти двое развязали войну в 2014 и тотально грабили и грабят страну и дают своему окружению грабить,все пробовать странам Европы, евреем, США»

Продовжуючи свої злочинні дії, 02.09.2024 ОСОБА_3 , використовуючи свій аккаунт Інтернет-мессенджера «Telegram» ID НОМЕР_2, опублікував запис у відкритому чаті Інтернет-мессенджеру ««Telegram» за Інтернет-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_14 наступного змісту: «Мы сейчас не про Кремль пусть там народ сам разбирается нам свою нечисть и быдло воров нужно изгнать ,а по факту война договор по сокращению населения славян и русских и украинцев согласно договору евреев и США евреи и турки уже заселяют Украину и открывают свои бизнесы,если ваш вопрос был как провокация то скажу так согласно закону Украины в 1991 был вооруженный пе-реворот рейдерство страны и принудительно референдум такой же сценарий был и в Крыму и это и то уголовное дело,все согласно закону а то что власть бандитов не признает переворот в 1991 году их проблемы будет суд время прийдёт,хочу добавить что большая часть чиновников в Украине не является украинцами это чурки и евреи что приползли в 90х годах от войн в своих странах и им дали паспорт Украины они не Украинцы и не коренной на-род,они нечисть что проникла к нам грабит коренной народ Украины и делает рабами».

Крім того, 22.10.2024 ОСОБА_3 , використовуючи свій аккаунт Інтернет-мессенджера «Telegram» ID НОМЕР_2, опублікував запис у відкритому чаті Інтернет-мессенджеру ««Telegram» за Інтернет-адресою: ( ІНФОРМАЦІЯ_4 наступного змісту: «Все действия власти не законные ,о какой мобилизации идёт реч если ІНФОРМАЦІЯ_16 ІНФОРМАЦІЯ_18 !»

Вказані дописи були відкриті для всіх користувачів Інтернет месенджеру «Telegram», які заходили у вказаний чат.

Згідно з висновком експерта судово-лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи від 22.11.2024 № 64, у поширених ОСОБА_3 дописах встановлено наявність:

- наявність заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році;

- наявність виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Вказаними діями ОСОБА_3 поширив матеріали, у яких міститься виправдовування та заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Під час підготовчого судового засідання у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_4 за участі захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 30.01.2025 року укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами угоди обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнає свою вину у вчиненні злочинів, та зобов`язаний сприяти розслідуванню кримінального провадження у встановленні обставин по виявленню та припиненню інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень.

Також обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника та прокурором ОСОБА_4 узгоджено покарання обвинуваченому за ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.109, ч.2 ст.436-2 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років - за ч.1 ст.114-1 КК України, строком на 1 рік - за ч.2 ст.109 КК України та 2 роки позбавлення волі за ч.2 ст.436-2 КК України, остаточний розмір якого визначає з дотриманням положень ч.1 ст.70 КК України без конфіскації майна. На підставі ст.75 КК України узгоджено, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з ст. 76 КК України узгоджено покладення на ОСОБА_3 наступних обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Прокурор у судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, оскільки при її укладенні були дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 просив вказану угоду затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Також пояснив, що угода укладена добровільно, він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473КПКУкраїни, характер обвинувачення, норми ч.4 ст.474 КПК України, беззастережно визнала себе винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.109, ч.2 ст.436-2 КК України.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала зазначену угоду про визнання винуватості, просив її затвердити, зазначивши, що угода укладена добровільно, в його присутності та відповідає вимогам, встановленим нормами Кримінального процесуального кодексу України.

Розглядаючи, в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, дійшов наступного висновку.

Укладена у кримінальному провадженні угода про визнання винуватості відповідає вимогам п.2 ч.1 ст.468, ч.ч.2, 4, 5 ст.469, ст.472, ч.ч.4, 6 ст.474 КПК України, невідповідність угоди вимогам ч.7 ст.474 КПК України у суді не встановлена, а саме, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч.2 ст.109 КК України як розповсюдження матеріали із закликами до вчинення дій, з метою насильницького повалення конституційного ладу та захоплення державної влади; за ч.1 ст.114-1 КК України як перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період; ч.2 ст.436-2 КК України як поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування та заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Покарання, узгоджене сторонами угоди відповідає вимогам ст.ст. 50,65 КК України, санкціям ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.109, ч.2 ст.436-2 КК України. При цьому суд враховує, що вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення є умисним тяжким злочином та не тяжкими злочинами; те, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, на обліках в лікарнях не перебуває, не працює, не одружений. Такі обставини є достатніми для призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років - за ч.1 ст.114-1 КК України, строком на 1 рік - за ч.2 ст.109 КК України та 2 роки позбавлення волі за ч.2 ст.436-2 КК України, остаточний розмір якого визначає з дотриманням положень ч.1 ст.70 КК України без конфіскації майна. На підставі ст.75 КК України вважає за можливе, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням терміном на два роки із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

А тому суд вважає, що узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань.

Положеннями ч.4 ст.174 КПК України, визначено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374, 376, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.01.2025 року між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 у місті Кропивницькому у кримінальному провадженні №0000131.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.109, ч.2 ст.436-2 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.114-1 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- за ч.2 ст.109 КК України - у виді позбавлення волі строком на 1 (один) років без конфіскації майна;

- за ч.2 ст.436-2 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 (двох) років без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 24.01.2025 року - скасувати.

Речові докази: мобільний телефон чорного кольору «Redmi 6A», сім-картка «lifecell», сім-картка «Vodafone», сім-картка «Київстар», флеш- накопичувач, системний блок білого кольору з блоком живлення «Q- DIOV», кулер «Intell» , материнська плата «NI996 msi», відео карта «GT450 16GB», два жорсткі диски - залишити ОСОБА_3 .

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1