Дата документу 27.03.2025Справа № 643/5673/21
Провадження № 1-кп/554/157/2025
У Х В А Л А

27 березня 2025 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

преставника потерпілих ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000213 від 21.01.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 146, ч.4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Октябрського районного суду м.Полтави перебувають матеріали вищевказаного кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив та надав письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк якої закінчується. В обґрунтування клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилався на те, що існує обґрунтована підозра обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу, та продовжують існувати і наразі їх вагомість не зменшилась. Більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам, тому просив продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів без визначення розміру застави.

Обвинувачений та захисник покладались на розсуд суду, захисник просив врахувати, що підозра і ризики не обгрунтовані.

Представник потерпілих підтримав клопотання прокурора.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, прийшов до наступного висновку.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати 2 місяців.

Частиною 1 статті 197 КПК України визначено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу суд враховує вимоги п.3, п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Окрім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Так, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який непрацевлаштований та не має постійного доходу, є громадянином іншої держави, не має місця реєстрації в Україні; характер та фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, які свідчать про підвищену суспільну небезпеку; наявність ризиків, визначених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КІІК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на переховування від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім того, інші більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати до обвинуваченого у зв`язку з тим, що останній підозрюється у вчиненні злочинів за найтяжчий із яких передбачено покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, а тому підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання ризикам, визначених ч.1 ст. 177 КК України.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Однак, як вище вже зазначалось, ОСОБА_4 не має постійного місця проживання та реєстрації в Україні.

Отже, у разі застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не можливо запобігти вказаним ризикам, оскільки вони передбачають перебування на волі, що дає можливість негативно впливати на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та ухилитися від суду.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи викладене, з огляду на конкретні обставини, особу обвинуваченого, на суспільну небезпечність діянь, які йому інкримінуються, а також тяжкість покарання у разі доведення його вини, суд прийшов до висновку, що наразі не перестали існувати ризики, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, визначені п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому доцільно продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави на підставі п.1 ч.4 ст. 183 КПК України.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 183, 372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 25 травня 2025 року.

Копію ухвали направити до ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23».

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м.Полтави протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 27.03.2025 року о 15.25 год.

Суддя ОСОБА_1