Справа № 697/2496/24
Номер провадження 1-в/697/101/2024
У Х В А Л А

Іменем України

02 грудня 2024 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника центру пробації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Канева, Черкаської області подання Черкаського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області про приведення судового рішення у відповідність до закону стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Магістральний Казачинсько-Ленського району Іркутської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Деснянського районного суду м. Києва від 23.11.2020 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, -

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ КЛОПОТАННЯ

05.11.2024 від Черкаського районного відділу №2 філії Державної установи "Центр пробації" в Черкаській області надійшли матеріали стосовно ОСОБА_5 для вирішення питання щодо приведення судового рішення у відповідність до закону.

09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ.

Цим законом внесені зміни до ст. 51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить 1378 грн..

Відповідно до ч.1 ст. 5 КК України , закон про кримінальну відповідальність, що скасовує (декриміналізує) злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотню дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності , у т.ч. на осіб, які відбувають або відбували покарання, але судимість не знято і не погашено.

Відповідно до частини другої статті 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

ОСОБА_5 засуджений вироком Деснянського районного суду м. Києва від 23.11.2020 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно да даного вироку сума заподіяних ОСОБА_5 збитків становить 915,75 грн., тобто менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян станом на грудень 2016 року, а саме 1378 грн.

РУХ СПРАВИ ТА ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКИІВ ПРОВАДЖЕННЯ

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник Черкаського районного відділу №2 філії Державної установи "Центр пробації" в Черкаській області ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала подання, та просила вирішити питання про звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання вироком Деснянського районного суду м. Києва від 23.11.2020.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання. Вважав за можливе розглядати подання без участі засудженого, крім того зазначив, що дане питання не погіршує становище ОСОБА_5 тому дане подання підлягає задоволенню.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

В процесі реалізації кримінальної відповідальності, найпоширенішою формою якої є покарання, іноді виникають такі юридичні факти, котрі призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання. Одним із таких фактів є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, закріплене ч. 2 ст. 74 КК України. Слід зазначити, що застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях ст. 58 Конституції України про зворотню дію законів та інших нормативно-правових актів та ст.5 КК України про зворотну дію кримінального закону у часі.

Так, згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч. 1 ст. 74 КК).

Вказана в ч. 2 ст. 74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Звільнення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду - засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні (наприклад, звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України чи виконання вироку відстрочене ст. 536 КПК України). При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання. Слід зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом. Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за ч.2 ст.74 КК України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

Відповідно до положень п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4,6,7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 ч.1 ст. 537 цього Кодексу.

Відповідно до положення ст.51 КУпАП, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2016 року складав 689 грн.. Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1378 грн.

Згідно з ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 23.11.2020 ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки за викрадення майна вартістю 915,75 грн., що менше за максимальний розмір, визначений для кваліфікації крадіжки як дрібної (1378 грн. у 2016 році).

Таким чином, на засудженого ОСОБА_5 розповсюджується дія Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_5 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 74, 185 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Подання Черкаського районного відділу №2 філії Державної установи "Центр пробації" в Черкаській області задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Деснянського районного суду м. Києва від 23.11.2020 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, від призначеного покарання, на підставі ч.2 ст. 74 КК України у зв`язку із усуненням караності діяння, за яке його засуджено.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий ОСОБА_1