ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3616/24 Справа № 192/2814/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2024 року про задоволення подання ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)» та звільнення від покарання призначеного вироком Дніпровського апеляційного суду від 11 червня 2024 року, у зв`язку з усуненням караності діяння, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя Запорізької області, офіційно не працевлаштованого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останні рази:

-19 травня 2022 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки,

- 09 червня 2023 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

- 18 вересня 2023 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

- 18 березня 2024 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі,

- 21 березня 2024 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, який скасований в частині призначення покарання вироком Дніпровського апеляційного суду від 11 червня 2024 року та ухвалено новий за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

в режимі відеоконференції

засудженого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А :

За ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2024 року задоволено подання та на підставі ч. 2 ст. 74 КК України негайно звільнено засудженого ОСОБА_5 від покарання призначеного вироком Дніпровського апеляційного суду від 11 червня 2024 року у виді 5 років позбавлення волі, у зв`язку з усуненням караності діяння.

В той же час суд першої інстанції зазначив, що позбавлений можливості виключати з вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2024 року епізоди за якими усунена караність діяння, оскільки остаточно призначене за цим вироком покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі також було призначено за сукупністю кримінальних правопорушень з урахуванням вироку суду кримінальна караність діяння в якому не усунена.

В апеляції:

- засуджений ОСОБА_5 вказує незгоду із прийнятим судом рішенням в частині не застосування закону про декриміналізацію щодо вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2024 року.

Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженого, який просив задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, яка просила залишити без задоволення апеляційну скаргу засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим. Законним є рішення, постановлене компетентним судом згідно норм матеріального права із дотриманням вимог кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, ухвала суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Оскільки висновок суду щодо звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання призначеного вироком Дніпровського апеляційного суду від 11 червня 2024 року, у зв`язку з усуненням караності діяння, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, останнім не оскаржується, до оскаржувана ухвала в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Так, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», відповідно до якого, кримінальна відповідальність за статтею 185 може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 НМ.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Частиною 1 цієї статті визначено, що звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вірно встановлено місцевим судом, ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ Солонянська виправна колонія № 21 за вироком Дніпровського апеляційного суду від 11 червня 2024 року, а тому вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2024 року не є тим вироком, за яким ОСОБА_5 відбуває покарання в цій установі, а отже, з урахуванням положень ст. 539 КПК України, підстави для застосування вимог Закону № 3886-ІХ до покарання призначеного за цим вироком у суду відсутні.

Також враховано, що за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2024 року, за епізодом ч. 2 ст. 190 КК України сума майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому кримінальна караність такого шахрайства ОСОБА_5 не усунена. При цьому остаточно призначене за цим вироком покарання на підставі ст. 70 КК України, було призначено за сукупністю кримінальних правопорушень з урахуванням вироку суду кримінальна караність діяння в якому не усунена.

Таким чином, вимоги апеляційної скарги засудженого ОСОБА_5 щодо його незгоди із прийнятим судом рішенням в частині не застосування закону про декриміналізацію до вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2024 року, є безпідставними.

З огляду на вищенаведене, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 слід залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2024 року про задоволення подання ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)» та звільнення від покарання призначеного вироком Дніпровського апеляційного суду від 11 червня 2024 року, у зв`язку з усуненням караності діяння, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, засудженого ОСОБА_5 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4