Справа № 175/64/25
Провадження № 1-кп/175/5/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року селище Слобожанське Дніпровського

району Дніпропетровської області

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 (дистанційно)

захисника - адвоката ОСОБА_4 (дистанційно)

обвинуваченого ОСОБА_5 (дистанційно)

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0001668 за обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпрорудне Василівського району, Запорізької області українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, малолітніх дітей на утриманні не маючого, в силу ст. 89 КК України не судимий, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, гранатометника відділення морської піхоти взводу морської піхоти роти морської піхоти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Матрос ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем Військово Морських сил ЗСУ за призовом під час мобілізації на особливий період та проходячи її на посаді гранатометника відділення морської піхоти взводу морської піхоти роти морської піхоти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи у військовому званні матроса, в порушення ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України в порушення вимог Закону України "Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів" і ст.ст. 1, 4, 7 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», посягаючи на суспільні відносини в сфері обігу психотропних речовин, 14.10.2024 року, у денний час доби перебуваючи на відкритій ділянці місцевості на території цвинтаря, який розташовано по вулиці Аероклубній в м. Краматорську, Донецької області, підібрав з землі прозорий зіп-пакет в якому знаходилась кристалічна речовина та будучи особою, яка періодично вживає психотропні речовини і розуміючи, що вказана речовина є психотропною, діючи умисно, з метою незаконного придбання психотропної речовини для особистого вживання, без мети збуту, поклав зіп пакет з кристалічною речовиною до лівої кишені куртки, чим умисно, незаконно придбав та почав зберігати психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, для особистого вживання, без мети збуту.

Того ж дня, в період часу з 17 години 30 хвилини по 17 годину 44 хвилин, під час огляду місця події, а саме ділянки місцевості яка розташована біля приміщення тролейбусного підприємства, розташованого по вул. Аероклубна м. Краматорськ, Донецької області, матрос ОСОБА_5 , добровільно надав для огляду працівникам поліції зіп-пакет, в якому знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса PVP 3,4473 г. що є великим розміром, яку останній умисно, незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, без мети збуту у великих розмірах.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Під час підготовчого провадження між прокурором та обвинуваченим за участю захисника укладена угода про визнання винуватості від 27 грудня 2024 року, відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до умов наданої угоди, прокурор та обвинувачений уклали цю угоду про визнання винуватості, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 309 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для цього кримінального провадження, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а також взяв на себе зобов`язання надавати під час судового розгляду цього кримінального провадження показання, які викриваютьйого протиправні дії.

Сторони узгодили призначення покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В угоді передбачені та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю та підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена сторонами добровільно, за безпосередньої участі захисника, тому просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд, вивчивши угоду про визнання винуватості та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 309 КК України кваліфіковано правильно, це кримінальне правопорушення згідно з положеннями ст. 12 КК України є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення та може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України. Будь-яких перешкод для укладення та затвердження угоди судом не встановлено, матеріали провадження, які надані суду, таких відомостей не містять.

Суд не досліджує докази у цьому провадженні, оскільки вирок ухвалюється в особливому порядку кримінального провадження, передбаченому положеннями Глави 35 КПК України.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України - відсутні.

Мотиви призначення покарання

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до матеріалів, які характеризують особу, обвинувачений не одружений, характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Враховуючи, що угода про визнання винуватості була укладена добровільно, вона відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, суд вважає, що її слід затвердити, призначивши узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд

Кримінальним правопорушенням шкода державі - не заподіяна.

Цивільний позовпід час досудового слідства -не заявлено.

Спеціальна конфіскація - не застосовується.

Розмір витрат на залучення експертів підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими, відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 27.12.2024 про визнання винуватості, укладену між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001668.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Після набрання вироком законної сили речовий доказ по кримінальному провадженню з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонений PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою 3,4473 г знищити.

Матеріали кримінального провадження №0001668 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при ньому.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати пов`язані із проведенням експертиз у сумі 2387 грн. 70 копійок.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, ч. 6, ч. 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст вироку складено 26 лютого 2025 року. У відповідності до положень ч.15 ст.615 КПК України в судовому засіданні проголошено резолютивну частини вироку.

Суддя ОСОБА_1