Житомирський апеляційний суд
Справа №935/208/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/148/25
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Житомирі судове провадження №935/208/25 за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 05.02.2025,

ВСТАНОВИВ :

зазначеною ухвалою частково задоволено клопотання прокурора Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_6 . Накладено арешт у виді заборони права на відчуження та розпорядження на нерухоме майно, а саме: 1/3 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту 040 та на 1/3 частку земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0011, площею 0,0953 га, реєстраційний номер об`єкту 225, за цією ж адресою, власником якого є ОСОБА_7 , з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення(цивільний позов), в рамках кримінального провадження № 0000490 від 17.10.2024 року. В задоволенні іншої частини клопотання щодо накладення арешту у виді заборони користування вказаним вище нерухомим майном, - відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить скасувати вище зазначену ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову, якою відмовити прокурору Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_6 в задоволенні клопотання про накладення арешту у виді заборони права на відчуження та розпорядження на нерухоме майно, а саме: 1/3 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту 040 та на 1/3 частку земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0011, площею 0,0953 га, реєстраційний номер об`єкту 225, за цією ж адресою, власником якого є ОСОБА_7 . Звертає увагу, що згідно ч.8 ст.170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, що в даному випадку є непропорційним.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію прокурора, який заперечив апеляційні доводи адвоката, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених, ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, згідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.94, ст.132, ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатись в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Як вважає апеляційний суд, прокурор Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_6 , обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст.132 КПК України, надав достатні і належні докази тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст.94 КПК України, належним чином оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

В свою чергу, відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При цьому, підстави для накладення арешту з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч.2 ст.170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна і можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.

В свою чергу, відповідно до положень п.4 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ж ч.6 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Крім того, згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

З матеріалів провадження убачається, що ці вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримано.

Так, згідно клопотання про накладення арешту на майно, в провадженні СВ ВП №2 Житомирського РУП ГУНП у Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000490 від 17.10.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України за фактом службової недбалості ОСОБА_7 , що виразилась у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки, у результаті чого КМКП «Водоканал» спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 365 943,44 грн.

В межах цього провадження, 21.01.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.367 КК України.

Прокурор Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до відповідного слідчого судді із клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно у виді заборони права на відчуження, розпорядження та користування на: 1/3 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту 040 та на 1/3 частку земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0011, площею 0,0953 га, реєстраційний номер об`єкту 225, за цією ж адресою, власником якого є ОСОБА_7 , з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення(цивільний позов), в рамках кримінального провадження № 0000490 від 17.10.2024 року. За результатами розгляду цього клопотання слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

В даному випадку, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді про часткове задоволення клопотання слідчого про накладення арешту, та що майно, на яке накладено арешт та зазначене в клопотанні, підпадає під ознаки майна, передбаченого п.4 ч.2 ст.170 КПК України, відповідно до тієї фабули, яка зазначена у витягу з ЄРДР у вказаному кримінальному провадженні і ці обставини доведено доданими до клопотання доказами, а відтак існували реальні підстави для накладення арешту на майно.

Доводи апеляційної скарги щодо істотних порушень слідчим та слідчим суддею норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження, а зазначені в апеляційній скарзі обставини є необґрунтованими.

При цьому, апеляційні посилання сторони захисту фактично зводяться до незгоди з розумністю та співрозмірністю обмеження права власності ОСОБА_7 (розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням) завданням вище зазначеного кримінального провадження.

Разом з цим, відповідно до матеріалів провадження, до реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №0000490 органом досудового розслідування долучено копію цивільного позову прокурора Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_6 в інтересах держави в особі Коростишівської міської ради до ОСОБА_7 про відшкодування збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням у розмірі 365 943,44 грн., яка проаналізовано, як слідчим суддею, так і судом апеляційної інстанції.

В свою чергу, у відповідності до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 08.10.2024, оціночна вартість житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , становить 265 408,77 грн., а оціночна вартість земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0011. площею 0,0953 га, за цією ж адресою, становить 84 225,88 грн.

Таким чином, дійсна вартість 1/3 частки житлового будинку та земельної ділянки, якими володіє на праві спільної часткової власності ОСОБА_7 на які накладено арешт слідчим суддею за результатами розгляду клопотання прокурора, об`єктивно є меншою за заявлений слідством розмір можливих збитків завданих кримінальним правопорушенням (цивільний позов прокурора), який у випадку доведеності вини ОСОБА_7 підлягатиме відшкодуванню державі у рамках відкритого кримінального провадження та пред`явленого цивільного позову, тому у відповідності до вимог ст.132,170-173 КПК України, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні прокурора.

Отже, слідчим суддею ретельно перевірено майно, на яке орган досудового розслідування просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, та зроблено правильний висновок про наявність правових підстав для задоволення клопотання органу досудового розслідування та накладення арешту у виді заборони права на відчуження та розпорядження на нерухоме майно, а саме: 1/3 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту 040 та на 1/3 частку земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0011, площею 0,0953 га, реєстраційний номер об`єкту 225, за цією ж адресою, власником якого є ОСОБА_7 , з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), в рамках кримінального провадження № 0000490 від 17.10.2024 року.

З огляду на зазначене, як вважає апеляційний суд, висновки слідчого судді про арешт майна, викладені в оскаржуваному рішенні, цілком доведені матеріалами кримінального провадження та долученими до клопотання про накладення арешту документами на підтвердження того, що обмеження прав власника співвідносяться із обставинами кримінального провадження, а тому є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для їх арешту.

Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав, відповідає вимогам КПК України.

При цьому, розгляд клопотання органу досудового розслідування, судом першої інстанції проведено у порядок та спосіб визначеним КПК України.

Апеляційний суд приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси як власника майна, так і інших осіб.

Слідчий суддя дотримався вимог п.п.5, 6 ч.2 ст.173 КПК України, та врахував розумність, співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Одночасно, суд апеляційної інстанції враховує і те, що у відповідності до вимог ст.174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно діяв у спосіб та в межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими, підстав для обґрунтованого сумніву в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, судом апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 05.02.2025, якою накладено арешт у виді заборони права на відчуження та розпорядження на нерухоме майно, а саме: 1/3 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту 040 та на 1/3 частку земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0011, площею 0,0953 га, реєстраційний номер об`єкту 225, за цією ж адресою, власником якого є ОСОБА_7 , з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), в рамках кримінального провадження № 0000490 від 17.10.2024 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :