Справа № 675/39/25
Провадження № 1-кс/675/2/2025
У Х В А Л А

"20" січня 2025 р. м. Ізяслав

Суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав заяву про самовідвід судді Ізяславського районного суду Хмельницької області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000005 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України,

в с т а н о в и в :

Встановлено, що суддя ОСОБА_4 заявив у кримінальному провадженні № 0000005 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, самовідвід.

Заява про самовідвід вмотивована тим, що суддя ОСОБА_4 перебуває у дружніх стосунках із слідчим слідчого відділу УСБУ в Хмельницькій області ОСОБА_6 , який входив до слідчої групи, що здійснювала досудове розслідування у даному кримінальному провадженні. Дружні стосунки обумовлені тим, що ОСОБА_6 є хрещеним батьком сина судді ОСОБА_4 .

На думку судді ОСОБА_4 , з огляду на вказані вище обставини та те, що він і ОСОБА_6 періодично зустрічаються у близькому колі друзів та кумів, з метою уникнення сумнівів у неупередженості судді наявні підстави для самовідводу, що передбачені п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

У судове засідання суддя ОСОБА_4 не з`явився, у своїй заяві просить дане питання розглянути за його відсутності.

Прокурор ОСОБА_3 проти заявленого самовідводу заперечила, вказала на те, що слідчий ОСОБА_6 дійсно входив до слідчої групи, що здійснювала досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, однак останній не вчиняв жодних слідчих дій та не приймав жодних процесуальних рішень у провадженні, а тому підстави для відводу судді ОСОБА_4 відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_7 до суду не прибули, надіслали письмові клопотання про слухання справи за їх відсутності, вказавши, що проти заявленого самовідводу судді ОСОБА_4 не заперечують.

Вивчивши заяву, заслухавши доводи прокурора, перевіривши матеріали даного кримінального провадження, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про самовідвід, виходячи з наступного.

Так, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 січня 2025 року визначено суддю ОСОБА_4 для розгляду кримінального провадження № 0000005 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

14 січня 2025 року суддею ОСОБА_4 заявлено у даному кримінальному провадженні самовідвід.

Згідно з вимогами ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-76 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді останній заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У відповідності до п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» від 01 січня 2001 року незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.

У п.п. 49, 50, 52 рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» від 09.11.2006 (заява № 33949/02) зазначається, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Відповідно до п.п. 1, 2, 6 ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний, зокрема, справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів; виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, установлених законодавством у сфері запобігання корупції.

Правилами п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Як вбачається із обвинувального акту в даному кримінальному провадженні, слідчий ОСОБА_6 дійсно входив до слідчої групи, що здійснювала досудове розслідування.

Водночас із реєстру матеріалів досудового розслідування та пояснень прокурора, наданих у судовому засіданні, встановлено, що ОСОБА_6 не вчиняв жодних слідчих дій та не приймав жодних процесуальних рішень у даному кримінальному провадженні.

Також суддею враховується, що слідчий ОСОБА_6 не є учасником даного судового провадження, а тому його формальне входження до слідчої групи жодним чином не впливає на можливість забезпечення суддею ОСОБА_4 справедливого і безстороннього розгляду судової справи.

З огляду на викладене, суддя прийшов до висновку, що заяву про самовідвід судді ОСОБА_4 слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 35, 75, 80, 81 КПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Заяву про самовідвід судді Ізяславського районного суду Хмельницької області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000005 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1