Справа № № 585/3146/23
Номер провадження 1-кп/585/105/25
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

27 березня 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105 від 16.03.2023 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ромни Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого приватним підприємцем ОСОБА_4 , пенсіонера, одруженого, раніше не судимого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального проступку , передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі КК України),

В С Т А Н О В И В:

На розгляд суду надійшов обвинувальний акт згідно якого 16.03.2023 року близько 09 год. 52 хв., поблизу приміщення готелю «Флоріана» за адресою Сумська область, Роменський район, м.Ромни, вул. Коржівська, 108, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , на грунті тривалого неприязного відношення з боку ОСОБА_4 до ОСОБА_6 . З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 перебуваючи з правого боку від ОСОБА_6 , кулаком правої руки по черзі наніс чотири удари в область обличчя останньому, чим спричинив йому тілесні ушкодження.

Крім цього, ОСОБА_4 не зупинившись на вчиненому, кулаком лівої руки спричинив один удар в праву частину обличчя ОСОБА_6 , в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 129 від 20.04.2023 року ОСОБА_6 виявлені наступні тілесні ушкодження: набряк правої пара орбітальної ділянки, на фоні якого синець неправильної овальної форми, розмірами 4,0х2.5 см., червоно-фіолетового кольору, на фоні синця садно неправильної овальної форми, розмірами 0,9х0,4 см. Червоного кольору, з блискучою вологою поверхнею. Описані тілесні ушкодження, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження згідно п.п.2.3.2.б «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості згідно п.п.2.3.2 б «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.2019 року.

Наносячи удари ОСОБА_6 ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння посягання на здоров`я іншої людини, передбачав його суспільно небезпечні наслідки у вигляді умисного заподіяння легких тілесних ушкоджень, тобто діяв з прямим умислом.

Захисник ОСОБА_5 подав клопотання та просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за інкримінованим йому кримінальним правопорушенням та закрити кримінальне провадження, оскільки закінчився строк, визначений ст.49 КК України, для притягнення його до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав заявлене клопотання та просив звільнити його від кримінальної відповідальності за інкримінованим йому кримінальним правопорушенням.

Представник потерпілого та потерпілий в судове засідання не з`явилися.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечувала щодо закриття провадження з даної підстави.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, прокурора, вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюються виключно судом.

Частиною 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1,3 та 5 ст.12 КК України - кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі. Тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Згідно ч.1 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження - карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Згідно ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Таким чином з часу вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, минули встановлені п.2 ч. 1 ст. 49 КК України строки давності.

Судом встановлено, що обвинувачений не ухилявся від досудового розслідування і суду та до закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, не вчинив нового кримінального правопорушення.

При цьому суд враховує, що під ухиленням від досудового розслідування або суду варто розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, що змушує правоохоронні органи вживати заходи, спрямовані на розшук і затримання правопорушника (постанова Верховного Суду України від 19.03.2015 у справі № 5-1кс15).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він розуміє, що закриття кримінального провадження по обвинуваченню його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі ст. 49 КК України за своєю суттю є нереабілітуючою особу підставою.

Стороною обвинувачення не надано суду доказів, які б, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України, вказували на зупинення чи переривання строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

За таких обставин, клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 3 ст. 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 734/3220/17, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду в разі настання обставин, передбачених пунктами 1-4 ч. 1 ст. 49 КК України за наявності згоди такої особи на звільнення на підставі спливу строків давності. При цьому, виходячи з положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України, за якими жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, визнання винуватості є правом, а не обов`язком обвинуваченого, а отже, невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності згоди обвинуваченого на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою у реалізації ним свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення з визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.

Заперечення представників потерпілого проти закриття кримінального провадження з підстав закінчення строків давності не є визначальним при вирішенні питання щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження - закрити.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до ст. 129 КПК України п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 р. № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна" в зв`язку із закриттям кримінального провадження цивільний позов не може бути розглянутий, а вимоги потерпілих можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на викладене, заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов необхідно залишити без розгляду.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. 284 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Клопотання обвинуваченго ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,- задовольнити.

2. Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого за ч.1 ст.125 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

3. Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105 від 16.03.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , за ч.1 ст.125 КК України - закрити.

Заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов про стягнення моальної шкоди та витрат на правову допомогу.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом семи днів з дня її проголошення.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_7