ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Ухвала

Іменем України

01 квітня 2025 року слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржниці ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого від 16.06.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000925 від 25.06.2022 року,-

Встановив:

На розгляд слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_3 , як потерпілої у кримінальному провадженні № 0000925 від 25.06.2022 року, на постанову про закриття кримінального провадження від 16.06.2023 року, винесену слідчим СВ Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 .

За змістом наведеної скарги стверджується про незаконність та передчасність винесення постанови про закриття кримінального провадження від 16.06.2023 року та необхідність її скасування, при цьому, заявниця стверджує про те, що примірник постанови отримала лише 14 березня 2025 року, що свідчить про наявність підстав для поновлення строку на її оскарження.

В судовому засіданні скаржниця підтримала доводи, викладені в скарзі, та просила її задовольнити. Додатково пояснила, що оскаржувана постанова винесена передчасно і взагалі не було перевірено у спосіб, передбачений КПК України, існування обставин, що з високим ступенем вірогідності давали б можливість слідчому стверджувати про відсутність в діях державного виконавця складу кримінального правопорушення.

Додатково було пояснено, що копію оскаржуваної постанови поштою потерпіла не отримувала, цей документ був їй врученим 14.03.2025 року, як додаток до супровідного листа, підписаного заступником начальника СВ Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 , тому строк на оскарження постанови пропущений з посажних причин та підлягає поновленню.

Уповноважений представник СВ Фастівського РУП ГУ НП в Київській області для участі в судовому засіданні не з`явився, про час і дату проведення судового засідання був повідомленим належним чином, причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання не надав.

З урахуванням приписів статті частини 3 статті 306 КПК України, неявка представника СВ Фастівського РУП ГУ НП в Київській області не перешкоджає проведенню судового засідання.

Заслухавши пояснення скаржниці, дослідивши скаргу та долучені до неї матеріали, вважаю, що існують підстави для часткового задоволення скарги.

Так,слідчим суддею встановлено, що слідчий СВ Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000925, відомості про яке внесені до ЄРДР 25.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 382 КПК України.

16.06.2023 року винесена оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження № 0000925 за пунктом 2 частини 1 статті 284 КПК України.

Як підстава для винесення цієї постанови, зазначено про відсутність в матеріалах повідомлення відомостей про вчинення дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду. Крім того стверджується про відсутність будь-яких відомостей про ознайомлення з постановою про відкриття виконавчого провадження та не встановлення причини невиконання рішення суду, що унеможливлює стверджувати, що рішення суду не виконується умисно.

Згідно приписів частини 1 статті 382 КПК України, передбачена кримінальна відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Об`єктивна сторона цього кримінального правопорушення характеризується діянням, що перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з невиконанням рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або призводить до перешкоджання їх виконанню.

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення характеризується виною у формі умислу.

Згідно приписів частини 1 статті 91 КПК України доказуванню підлягають: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру та спеціальної конфіскації.

Згідно приписів частини 2 цієї статті, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно приписів частини 1 статті 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно приписів частини 3 статті 110 КПК України, рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Згідно приписів пункту 2 частини 5 цієї статті, постанова складається, в тому числі, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Згідно приписів пункту 1 частини 1 статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно частини 4 цієї статті, про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно частини 6 цієї статті, копія постанови слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Копія постанови прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи надсилається заявнику, одному із близьких родичів або члену сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захиснику померлого, потерпілому, його представнику, підозрюваному, захиснику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.Зміст наведених правових норм в своїй сукупності свідчить про те, що закриття кримінального провадження з підстав відсутності в діянні складу кримінального правопорушення допускається у випадку, коли слідчим, дізнавачем чи прокурором в повній мірі виконані вимоги частини 2 статті 90 КПК України щодо збирання, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Разом із тим, зміст оскаржуваної постанови не свідчить про те, що вимоги частини 2 статті 90 КПК України виконані слідчим і встановлені обставини що мають значення для кримінального провадження.

Слідчий суддя констатує, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження не в повній мірі відповідає пункту 2 частини 5 статті 110 КПК України, так як в цьому процесуальному документі належним чином не відображений зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови та мотиви прийняття постанови, а висновки про відсутність умислу є передчасними.

Зокрема, слідчий суддя погоджується з доводами скаржниці і вважає, що слідчим не було проведені необхідні процесуальні та слідчі дії для встановлення обставин кримінального провадження, зокрема, не проведено допит державного виконавця та не встановлені причини невиконання рішення суду, зокрема в контексті наявності об`єктивних перешкод у виконанні рішення.

Також, зміст оскаржуваної постанови не свідчить про те, що слідчим вживались заходи для отримання доступу до матеріалів виконавчого провадження за правилами частини 2 статті 93 КПК України, статті 160 КПК України.

На думку слідчого судді, посилання в оскаржуваній постанові про відсутність відомостей про ознайомлення з постановою про відкриття виконавчого провадження не заслуговують на увагу, так як в контексті повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, мова йшла про наявність ознак кримінального правопорушення в діях державного виконавця, а не боржника у виконавчому провадженні.

Отже, не вчинення необхідних слідчих (розшукових) дій свідчить про передчасність винесення постанови про закриття кримінального провадження.

Далі, у відповідності до приписів пункту 3 частини 1 статті 303 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржена заявником.

Отже, в цьому випадку скарга подана уповноваженою особою на процесуальне рішення, яке підлягає оскарженню.

Далі, згідно приписів частини 1 статті 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Слідчим суддею встановлено, що оскаржувана постанова отримана заявницею лише 14.03.2025 року, представниками органу досудового розслідування не надано доказів того, що були виконані вимоги частини 6 статті 284 КПК України і оскаржувана постанова отримана скаржницею раніше.

Отже, процесуальний строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження починає відлік від дати отримання цієї постанови заявницею і в даному випадку не є пропущеним.

Далі, види процесуальних рішень, які може прийняти слідчий суддя за наслідками розгляду скарги, передбачені в статті 307 КПК України.

У відповідності до наведеної правової норми, слідчий суддя вважає за необхідне скасувати оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження.

Разом із тим, в контексті приписів статті 307 КПК України, слідчий суддя не має повноважень визнавати бездіяльність слідчого, тобто в резолютивній частині ухвали констатувати відповідний факт, як не має повноважень і зобов`язати слідчого надати постанову про скасування постанови закриття кримінального провадження, так як питання скасування цієї постанови вирішується ухвалою слідчого судді, а КПК України не передбачає винесення постанови слідчим про скасування постанови, якщо така постанова вже скасована слідчим суддею.

Отже, в цій частині скарга задоволенню не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись приписами статті 110, 284, 303-307 КПК України, -

Постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого від 16.06.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000925 від 25.06.2022 року, - задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого слідчого відділу Фастівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 16.06.2023 року, якою було закрито кримінальне провадження № 0000925 від 25.06.2022 року.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Направити копію ухвали Фастівському районному управлінню поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Слідчий суддя ОСОБА_1