Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-сс/4805/733/24
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

представника власника майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 05 грудня 2024 року, якою частково задоволено клопотання начальника відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та накладено арешт на майно в межах кримінального провадження №0000062 від 11.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України,

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на мобільний телефон iPhone 15 IMEI: НОМЕР_1 з сімкартою НОМЕР_2 . Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам КПК України, оскільки в ньому не зазначено підстав для арешту майна, а також за якими критеріями вказане майно визнано речовими доказами. Звертає увагу, що ОСОБА_7 не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні та не має відношення до нього. Вважає, що при накладенні арешту на майно слідчий суддя не дотримався вимог закону щодо розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що 06.11.2024 року слідчий за погодженням із прокурором звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про арешт майна, вилученого 30.10.2024 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 , а саме: помпової рушниці «ESCORT MAGNUM» №486731; 140 талонів на пальне А95 від АЗС «АВІАС» та 3 фрагментів паперу з чорновими записами; мобільного телефона iPhone 15 ІМЕІ: НОМЕР_1 з сімкартою НОМЕР_2 , у месенджері якого є повідомлення з інструкцією, де забрати гроші та відповідь ОСОБА_7 , що він її виконав.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000062 від 11.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України.

30.10.2024 року старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 проведено невідкладний обшук на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , у якому проживає ОСОБА_7 , в ході якого виявлено та вилучено наступне майно: помпова рушниця «ESCORT MAGNUM» №486731; 140 талонів на пальне А95 від АЗС «АВІАС» та 3 фрагменти паперу з чорновими записами; мобільний телефон iPhone 15 ІМЕІ: НОМЕР_1 з сімкартою НОМЕР_2 , у месенджері якого є повідомлення з інструкцією, де забрати гроші та відповідь ОСОБА_7 , що він її виконав.

30.10.2024 слідчим у кримінальному провадженні вищевказане вилучене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову.

Посилаючись на те, що вказане вилучене майно має значення речових доказів у кримінальному провадженні, слідчий просив накласти арешт на вилучене майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи, обставини кримінального провадження, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, а також беручи до уваги, що вилучене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання слідчого.

Заслухавши доповідача, доводи представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 та власника майна ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя вказаних вимог закону дотримався та постановив обґрунтоване рішення про арешт майна, вилученого 30.10.2024 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 .

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчими СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000062 від 11.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України.

В ході досудового розслідування, у період часу з 16 год. 21 хв. до 19 год. 04 хв. 30.10.2024 старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 проведено невідкладний обшук на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , у якому проживає ОСОБА_7 , в ході якого виявлено та вилучено майно, зазначене в клопотанні слідчого, про що складено протокол обшуку, в якому зазначено про відсутність зауважень з боку ОСОБА_7 (а.п. 64-65).

Відповідно до ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 07.02.2024, яка надана прокурором під час апеляційного розгляду, вказаний невідкладний обшук легалізовано (надано дозвіл).

31.10.2024 року постановою слідчого СУ ГУНП в Житомирській області вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000062 (а.п.66-67).

Враховуючи, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, а саме: може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто є речовим доказом у кримінальному провадженні та у разі залишення його в користуванні є ризики знищення, пошкодження та передачі цього майна, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність арешту вказаного майна.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_7 не є підозрюваним та не має відношення до даного кримінального провадження, а вказане майно належить саме йому, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження та відповідно до ч.3 ст.170 КПК України може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Крім того, під час апеляційного розгляду сторони підтвердили, що ОСОБА_7 є зятем ОСОБА_11 , який є підозрюваним у даному кримінальному провадженні №0000062 від 11.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України.

Доводи апеляційної скарги адвоката про те, що слідчим в клопотанні не зазначена, а слідчим суддею не встановлена підстава арешту майна, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки в клопотанні слідчого та в оскаржуваній ухвалі слідчого судді зазначено, що підставою арешту майна є збереження речових доказів.

Доводи апелянта про те, що майно, на яке накладено арешт не містить ознак речових доказів, колегія суддів також вважає безпідставними, оскільки вилучене майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, колегія суддів враховує, що під час апеляційного розгляду прокурором надано супровідний лист, згідно якого вилучений мобільний телефон iPhone 15 ІМЕІ: НОМЕР_1 з сімкартою НОМЕР_2 07.12.2024 направлено до Житомирського НДЕКЦ МВС для проведення комп`ютерно-технічної експертизи, тобто вимоги ч.2 ст.168 КПК України не порушено.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно практики ЄСПЛ, втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Отже, колегія суддів вважає, що в даному випадку дотримано вимоги правомірності втручання у право власності фізичних осіб, таке втручання є законним, відповідає суспільному інтересу та при цьому враховано розумність та співмірність (справедливий баланс) обмеження права власності завданням кримінального провадження, передбаченим ст.2 КПК України, оскільки іншим чином неможливо збереження речових доказів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обгрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 05 грудня 2024 року, якою частково задоволено клопотання начальника відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та накладено арешт на майно в межах кримінального провадження №0000062 від 11.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України, - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: