Провадження 1-кс/201/5510/2024
УХВАЛА

Іменем України

09 грудня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання заступника керівника Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000667 від 28 серпня 2023 року, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернулася до суду з клопотанням про арешт майна підозрюваної.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУСБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000667 від 28.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що з липня 2022 року (більш точного часу встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим) ОСОБА_4 , будучи громадянкою України, перебуваючи на тимчасово окупованій території селища міського типу Новопсков Старобільського району Луганської області, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, діючи умисно, з метою переслідування своїх особистих інтересів, маючи умисел на зайняття посади в незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території Новопсковської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області та реалізуючи його, вступила у злочинну змову з представниками окупаційних військ російської федерації і так званої «луганської народної республіки» та отримавши від них пропозицію на зайняття посади в незаконно створеному органі влади в селищі міського типу Новопсков Старобільського району Луганської області, в порушення вимог Конституції та Законів України добровільно, умисно погодилась на вказану пропозицію.

Частинами третьою та четвертою пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хабарництво» від 26.04.2002 № 5 передбачено, що організаційно-розпорядчі обов`язки це обов`язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності.

Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів, їх заступники, особи, які керують ділянками робіт.

Адміністративно-господарські обов`язки це обов`язки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном.

Розділом 12 «реєстру державної цивільної служби луганської народної республіки», затвердженого указом «голови луганської народної республіки» № 399/01/08/15 від 14 серпня 2015 року, встановлено перелік посад в територіальних органах виконавчих органів державної влади «луганської народної республіки», серед яких посада «начальника відділу» відноситься до категорії посад «Керівники» та головної групи посад.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , в липні 2022 року, більш точний час в ході досудового розслідування встановити за об`єктивних причин не виявилося можливим, будучи громадянкою України, перебуваючи на тимчасово окупованій території селища міського типу Новопсков Старобільського району Луганської області, діючи зі своїх особистих мотивів та бажання, погоджуючись на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора російської федерації та представників незаконних збройних формувань так званої «луганської народної республіки», умисно, добровільно зайняла так звану посаду «начальника відділу з питань внутрішньої політики адміністрації Новопсковського району луганської народної республіки», тобто посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора так званій «адміністрації Новопсковського району луганської народної республіки», що діє на території Новопсковської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 111-1 КК України, а саме добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у зв`язку із чим 21.11.2024 їй повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Складена та повідомлена ОСОБА_4 підозра повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс. Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівствах від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 3 серпня 1990 року).

Таким чином, має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 111-1 КК України, є тяжким злочином, який карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Враховуючи викладене, прокурор просила накласти арешт на майно із забороною його відчужувати, належне підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, а саме:

- земельної ділянки, загальною площею 0,25 га, кадастровий номер :06:001:0102. Реєстраційний номер майна: 233. На праві приватної власності, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯБ № 458120, виданого 24.03.2006, належить ОСОБА_4 ;

- земельної ділянки, загальною площею 0,0938 га, кадастровий номер :06:001:0103. Реєстраційний номер майна: 233. На праві приватної власності, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯБ № 458122, виданого 24.03.2006, належить ОСОБА_4 ;

- земельної ділянки, загальною площею 4,2276 га, кадастровий номер :01:003:0062, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за межами населеного пункту на території Білолуцької селищної ради Новопсковського району Луганської області. Реєстраційний номер майна: 33. На праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину № 388, виданого 25.03.2014, належить ОСОБА_4 .

Накласти арешт з обмеженням права користуватися та розпоряджатися на всі банківські рахунки, які відкриті в акціонерному товаристві комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (, МФО 305299, юридична адреса: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001), на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Новопсковським РВ ГУМВС України у Луганській області 26.04.2012, ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , а також, грошові кошти, які розміщенні на рахунках.

Право володіння підозрюваної ОСОБА_4 зазначеними об`єктами нерухомого майна, підтверджується копією інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 04.12.2024 № 406567450, відкритими розрахунковими рахунками, підтверджується копією інформації АТ КБ «ПриватБанк» від 29.08.2023 № 20.1.0.0.0/7-230904/45721.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, санкцією якої передбачене покарання у вигляді конфіскації майна, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України для конфіскації майна як виду покарання, слідчим заявлено клопотання про арешт рухомого та нерухомого майна підозрюваного.

Прокурор у судове засідання не з`явилася, надав заяву про розгляд клопотання без її участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом.

На підставі ч. 4 ст. 163 КПК України неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, дійшов наступних висновків.

Як свідчать матеріали клопотання, слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУСБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000667 від 28.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

21 листопада 2024 року громадянці України ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України шляхом публікації відповідних повідомлень в Урядовому кур`єрі та на сайті Офісу Генерального прокурора.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_4 на праві приватної власності належать наступні об`єкти нерухомого майна:

- земельна ділянка, загальною площею 0,25 га, кадастровий номер :06:001:0102. Реєстраційний номер майна: 233. На праві приватної власності, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯБ № 458120, виданого 24.03.2006, належить ОСОБА_4 ;

- земельна ділянка, загальною площею 0,0938 га, кадастровий номер :06:001:0103. Реєстраційний номер майна: 233. На праві приватної власності, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯБ № 458122, виданого 24.03.2006, належить ОСОБА_4 ;

- земельна ділянка, загальною площею 4,2276 га, кадастровий номер :01:003:0062, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за межами населеного пункту на території Білолуцької селищної ради Новопсковського району Луганської області. Реєстраційний номер майна: 33. На праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину № 388, виданого 25.03.2014, належить ОСОБА_4 .

Згідно з інформацією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 29.08.2023 № 20.1.0.0.0/7-230904/45721 підозрювана ОСОБА_4 є клієнтом банку.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, санкцією якої передбачене покарання у вигляді конфіскації майна, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України для конфіскації майна як виду покарання, прокурором заявлено клопотання про арешт рухомого та нерухомого майна підозрюваного.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Вказана норма передбачає можливість накладення арешту на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Санкція ч. 5 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Окрім того, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу). У положеннях пункту 4 цієї ж статті йдеться про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суд, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, суд зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, санкцією якої передбачене покарання у вигляді конфіскації майна, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України для конфіскації майна як виду покарання, прокурором заявлено клопотання про арешт рухомого та нерухомого майна підозрюваного.

Надані прокурором матеріали підтверджують необхідність накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_4 . На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З урахуванням викладеного, підлягає задоволенню клопотання про накладення арешту на майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_4 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0000667 від 28 серпня 2023 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , шляхом позбавлення її права відчуження (заборона відчуження) та розпорядження у будь-який спосіб (перереєстрація, продаж, дарування, міна, зняття, оплата, переведення, тощо) та/або вчинення вказаних дій іншими особами за її дорученням (довіреністю, тощо), а саме на наступне майно:

- земельну ділянку, загальною площею 0,25 га, кадастровий номер :06:001:0102. Реєстраційний номер майна: 233;

- земельну ділянку, загальною площею 0,0938 га, кадастровий номер :06:001:0103. Реєстраційний номер майна: 233;

- земельну ділянку, загальною площею 4,2276 га, кадастровий номер :01:003:0062, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за межами населеного пункту на території Білолуцької селищної ради Новопсковського району Луганської області. Реєстраційний номер майна: 33.

Накласти арешт з обмеженням права користуватись та розпоряджатись усіма банківськими рахунками, які відкриті в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (код ), на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Новопськовським РВ ГУМВС України в Луганській області 26.04.2012 року, а також на грошові кошти, які розміщенні на цих рахунках.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1