Справа № 761/8378/22
Провадження № 1-кп/761/1263/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва об`єднане кримінальне провадження №0000818 від 28.03.2022 з кримінальними провадженнями №0001129 від 16.05.2022, №0002690 від 23.06.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, громадянина України, з вищою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду міста Києва знаходиться об`єднане кримінальне провадження №0000818 від 28.03.2022 з кримінальними провадженнями №0001129 від 16.05.2022, №0002690 від 23.06.2024 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.

Ухвалою від 24.01.2025 строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено до 24.03.2025, включно.

В судовому засіданні судом з урахуванням положень Кримінального процесуального закону щодо судового контролю за дотриманням прав обвинуваченого до спливу вказаного строку поставлене питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою відповідно до ст. 331 КПК України.

Прокурор ОСОБА_5 просив продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки не перестали існувати ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, а саме, те, що обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував щодо продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказуючи, що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. На обґрунтування своїх доводів адвокат зазначив, що обвинувачений не має наміру переховуватися, має постійне місце проживання, має на утриманні неповнолітніх дітей. Захисник також просив змінити ОСОБА_7 запобіжний захід, оскільки у нього на утриманні є малолітня дитина, яка потребує медичної допомоги, і яка на даний час перебуває на утриманні у матері обвинуваченого, яка є особою похилого віку. Таким чином, захисник просив застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки ОСОБА_7 має намір в подальшому проходити військову службу під час мобілізації, оскільки останній має рекомендаційний лист військової частини, яка готова прийняти його на посаду водія.

Обвинувачений ОСОБА_7 також підтримав думку свого захисника та просив змінити застосований щодо нього запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про наступне.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, Європейський Суд з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» зазначив, що продовжуване утримання особи під вартою може бути виправдане у тій чи іншій справи лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , суд враховує дані про його особу, який не одружений, не працює, є раніше неодноразово судимою особою за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, обвинувачується, зокрема, у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому ризик щодо переховування від суду з метою уникнення покарання є цілком ймовірним.

Крім того, існування іншого ризику неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, зокрема можливості перебуваючи на волі незаконного впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, який поряд із ризиком можливості переховуватися від суду теж залишаються існувати та вірогідність їх настання є досить високою, з огляду на те, що ОСОБА_7 раніше не одноразово був судимий, та на даний час відносно останнього на розгляді Подільського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що ризики, визначені ст. 177 КПК України не змінились, а також доведеність тієї обставини, що обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для зміни обвинуваченому раніше застосованого запобіжного заходу, а тому є доцільним продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 з визначенням розміру застави.

Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання сховатися, у зв`язку із чим, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_7 необхідно визначити заставу у співставленні з існуючими ризиками, даними про особу обвинуваченого, який не працевлаштований, а відтак застава у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового стану обвинуваченого, буде гарантією виконанням обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись, ч. 3 ст. 331, ст. 369, ч. 2 ст. 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 18 травня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_7 розмір застави достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбаченим КПК України у розмірі 100 (ста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави:

Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві,

,

МФО: 820172,

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ,

р/р: № UA1012089,

призначення платежу: застава за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 20.03.2025 у справі №761/8378/22.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

-прибувати до суду за кожним викликом;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою суду обов`язків - 60 днів з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти у зв`язку із внесенням застави у розмірі, визначеному судом.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3