"24" березня 2025 р. Справа № 363/1221/24
УХВАЛА

24 березня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді кримінальне провадження № 0001272 щодо ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

захисник в суді клопотав змінити обвинуваченому запобіжний захід з утримання під вартою на інший не пов`язаний з позбавленням волі, посилаючись на отримані висновки комісійної судово-медичної експертизи №141/к від 14.02.2025 року КОБСМЕ, якими причини смерті потерпілої ОСОБА_6 не підтверджено, які є невстановленими і їх встановити неможливо, як і механізм утворення, ступінь тяжкості, прижиттєвість та причино наслідковий зв`язок тілесних ушкоджень з настанням смерті потерпілої. Вважав, що здобуття доказів у справі вичерпано, а судом отримано такі висновки експерта, якими спростовано обґрунтованість висунутого обвинувачення, що виключає наявність ризиків і необхідність подальшого утримання особи під вартою.

Обвинувачений захисника підтримав, повідомив засоби зв`язку та те, що планує проживати з батьками в АДРЕСА_1 .

Заслухавши заперечення прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого.

За усталеною конвенційною практикою ЄСПЛ сама тільки тяжкість інкримінованого особі злочину по мірі просування судового розгляду, з часом безумовно перестає бути підставою для подальшого утримання особи під вартою.

Отже сама лише тяжкість загрожуваного покарання, як і інші, раніше наведені судом ризики, перестають бути виправданням тривалого утримання особи під вартою. Наявність ризиків перешкоджання кримінальному провадженню, впливу на свідків, ухилення від суду безумовно зменшується по мірі просування судового розгляду, в тому числі з огляду на обов`язок забезпечення проведення ефективного судового розгляду справи.

Так, наразі судове слідство по справі майже завершено, судом досліджено всі наявні в справі докази, завершено допит обвинуваченого та отримано висновки комісійної судово-медичної експертизи, яка має істотне значення для вставлення важливих обставин справи та в сукупності з іншими доказами є вирішальною і вкрай важливою для визначення обґрунтованості інкримінованого ОСОБА_5 обвинувачення.

Як раніше зазначав суд результати здійсненних вказаних процесуальних дій істотно впливатимуть на оцінку різноскладових обставин цієї справи, які підлягають доказуванню.

Отже, не вирішуючи наперед питання доведеності винуватості особи й остаточно не оцінюючи докази в їх сукупності, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, попри певну причетність обвинуваченого до інкримінованого йому злочину й обставин настання смерті потерпілої ОСОБА_6 , наразі суд бере до уваги вагомість отриманих підсумків комісійної судово-медичної експертизи №141/к від 14.02.2025 року КОБСМЕ, якими причини смерті потерпілої ОСОБА_6 не підтверджено, які є невстановленими та їх встановити вже неможливо, як і неможливо встановити механізм утворення, ступінь тяжкості, прижиттєвість та причино наслідковий зв`язок тілесних ушкоджень з настанням смерті потерпілої, що істотно ставить під сумнів небезпідставність висунутого обвинувачення.

Можливість отримання нових доказів, які б спростували вказані висновки експерта, у справі вичерпано.

Всі ті обставини, які раніше наводив суд на користь продовження тримання під вартою, з урахуванням отриманих висновків експерта та викладених вище обставин, втратили свою актуальність для їх покладання в основу подальшого попереднього ув`язнення особи під вартою.

Безумовно нових і вагомих обставин на користь подальшого існування таких ризиків, які б вимагали подальше утримання особи під вартою суду не надано, які в справі відсутні.

Сам лише майбутній допит судово-медичного експерта в суді порядку ст. 356 КПК України, виправданням для подальшого утримання особи під вартою за вказаних вище обставин бути не може.

Судом встановлено, що обвинувачений раніше не судимий, має батьків та планує постійно проживати в них за повідомленою вище адресою, що узгоджується з показаннями свідка ОСОБА_7 .

Відтак подальше утримання особи під вартою в контексті обставин цієї складної справи не є необхідним і клопотання захисника про це є обґрунтованим.

З огляду на викладене запобіжний захід тримання під вартою щодо ОСОБА_5 підлягає зміні на особисте зобов`язання згідно ст. 194 КПК України, з метою убезпечення від настання ризиків ухилення особи від суду та з огляду на необхідність завершення судового розгляду за участю обвинуваченого.

На підставі викладеного та керуючись статтями 177-179, 194, 331, 372 КПК України,

ухвалив:

клопотання захисника задовольнити.

Змінити запобіжний захід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тримання під вартою на особисте зобов`язання, якого зобов`язати:

- прибувати за першою вимогою до суду по вказаному кримінальному провадженню;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що в разі невиконання цих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ОСОБА_5 негайно звільнити з-під варти в залі суду.

Ухвала діє до 24 травня 2025 року та згідно вимог ч. 2 ст. 392 і ч. 5 ст. 532 КПК України не може бути оскарженою і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя