Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року

Справа № 635/2346/25

Провадження № 1-кс/635/651/2025

Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000288 від 26 березня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 115, частиною 2 статті 15 пунктом 1 частини 2 статті 115 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Логачівка Харківського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

УСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ відділення поліції №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Клопотання мотивоване обґрунтованістю підозри відносно підозрюваного ОСОБА_5 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000288 від 26.03.2025, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, наявністю ризиків передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

У зв`язку з чим просить суд, враховуючи існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваному , в межах строків досудового розслідування на 60 днів.

Стислий виклад позиції сторін кримінального провадження

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави до підозрюваного ОСОБА_5 та навів обґрунтування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які містяться у письмовому клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник, у судовому засіданні заперечували проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили обрати запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту за фактичним місцем проживання.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави слід задовольнити, виходячи з наступного.

Прокурор у клопотанні зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 26.03.2024 у продовж дня ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходився за місцем свого проживання в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Так приблизно об 11-00 цього дня ОСОБА_5 вийшов на вулицю та побачив, як на даху сусіднього будинку, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 займались ремонтом крівлі, в цей момент у ОСОБА_5 виник словесний конфлікт з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Під час розвитку вказаного словесного конфлікту в ОСОБА_5 виник раптовий, злочинний умисел направлений на умисне позбавлення життя ОСОБА_8 .

З метою реалізації свого раптового, злочинного умислу направленого на умисне позбавлення життя ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння пішов до будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , де взяв одноствольну рушницю «ИЖ-18» (Е21012) з набоями при цьому не маючи дозволу на їх зберігання та носіння.

Після чого ОСОБА_5 вийшов із свого домоволодіння та направився до будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 , які знаходились на даху будинку та продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на умисне позбавлення життя останнього, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді смерті особи та бажаючи їх настання направив рушницю в бік потерпілого та здійснив один постріл в життєво важливі органи, а саме в область передньої поверхні тулубу та голови ОСОБА_8 .

Після цього, ОСОБА_5 побачивши, що ОСОБА_8 впав із даху на землю та не подає ознак життя, вважаючи, що він помер, припинив свої протиправні дії.

В результаті пострілу потерпілому ОСОБА_8 було заподіяно тілесні ушкодження від яких ОСОБА_8 помер на місці події.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Крім того, встановлено, що 26.03.2024 у продовж дня ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння знаходилися за місцем свого проживання у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Так приблизно об 11-00 цього дня ОСОБА_5 вийшов на вулицю та побачив, як на даху сусіднього будинку, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 займались ремонтом крівлі, в цей момент у ОСОБА_5 виник словесний конфлікт з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Під час розвитку вказаного словесного конфлікту в ОСОБА_5 виник раптовий, злочинний умисел направлений на умисне позбавлення життя ОСОБА_8 .

З метою реалізації свого раптового, злочинного умислу направленого на умисне позбавлення життя ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння пішов до будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , де взяв одноствольну рушницю «ИЖ-18» (Е21012) з набоями при цьому не маючи дозволу на їх зберігання та носіння.

Після чого ОСОБА_5 вийшов із свого домоволодіння та направився до будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 , які знаходились на даху будинку та продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на умисне позбавлення життя останнього, діючи умисно, направив рушницю в бік потерпілого та здійснив один постріл в життєво важливі органи, а саме в область передньої поверхні тулубу та голови ОСОБА_8 .

Після вчинення умисного позбавлення життя ОСОБА_8 у ОСОБА_5 виник раптовий злочинний умисел направлений на умисне позбавлення життя ОСОБА_9 .

Так реалізуючи свій раптовий злочинний умисел направлений на умисне позбавлення життя ОСОБА_9 , ОСОБА_5 стоячи біля будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 діючи умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді смерті особи та бажаючи їх настання, направив рушницю в бік потерпілого та здійснив декілька пострілів у життєво важливі органи, а саме в область передньої поверхні тулубу та голови ОСОБА_9 .

Тим самим ОСОБА_5 виконав всі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, у зв`язку з тим, що ОСОБА_9 своєчасно надали кваліфіковану медичну допомогу та останній був доставлений до КНП «Обласна клінічна лікарня».

Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство), двох або більше осіб.

Органом досудового розслідування 26.03.2025 о 12:00 затримано ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України.

27.03.2025, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень.

Надані стороною обвинувачення докази у їх сукупності, а саме: витяг з ЄРДР, протокол затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 26.03.2025; протоколами огляду місця події від 26.03.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 26.03.2025; протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками з ОСОБА_10 від 26.03.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 26.03.2025; протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками з ОСОБА_11 від 26.03.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 26.03.2025; протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками з ОСОБА_12 від 26.03.2025, протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Зазначені докази на думку слідчого судді не містять ознак очевидної недопустимості та неналежності та є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний/обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним/обвинуваченим зазначених дій.

Таким чином, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створіть загрозу суспільству.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до положень частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій.

Щодо ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду

Так, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення(ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України) за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років. З урахуванням тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання за ч. 2 ст. 115 КК України, яке може бути призначене ОСОБА_5 у випадку направлення обвинувального акту щодо нього до суду та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано, особливо сильно підвищує ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 лишня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Наведені вище обставини в сукупності дають підстави дійти до висновку щодо існування ризику можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 дій, направлених на переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

З огляду на конкретні обставини справи та суспільну небезпечність діяння, а саме - умисне вбивство та закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство), двох або більше осіб, застосування підозрюваним незареєстрованої зброї та тяжкість покарання за особливо тяжкий злочин, у вчиненні якого, підозрюється ОСОБА_5 слідчий суддя дійшов висновку про відсутність беззаперечних стримуючих факторів, що може виключати наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

У даному випадку, суд погоджується, що існує ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Щодо ризику незаконного впливу на потерпілого, свідків, у цьому кримінальному провадженні

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Враховуючи, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню не завершено, слідчим не проведені всі необхідні слідчі дії, направлені на отримання доказів, а підозра також обґрунтовується показаннями потерпілого та свідків, підозрюваний ОСОБА_5 зможе здійснювати вплив на свідків та потерпілого по вказаному кримінальному провадженню з метою подальшої відмови від наданих вже показань та спонукання надання ними(свідками) показань органу досудового розслідування із завідомо неправдивою інформацією стосовно подій злочину.

Зазначене вказує на існування ризику передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення

Слідчий суддя враховує зміст формулювання підозри, зокрема обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення - наявність двох епізодів злочинів проти життя та здоров`я особи, використання вогнепальної зброї, перебування підозрюваного у стані алкогольного сп`яніння, а також те, що підозрюваний офіційно не працює, не має стабільного джерела доходів, не одружений, на його утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не має вказує на те, що ОСОБА_5 може продовжити злочинну діяльність, й надалі вчиняти злочини, включаючи злочини проти життя та здоров`я особи.

Наведені вище обставини в сукупності дають підстави дійти висновку щодо існування ризику, передбачений пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також слідчий суддя, згідно статті 178 КПК України враховує інші обставини, які підтверджені наданими сторонами доказами, зокрема особу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Логачівка, Харківського району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово не працевлаштованому, не одруженого, раніше не судимому, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що доводи прокурора про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, є обґрунтованими.

Враховуючи вищенаведене, наявність зазначених ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів. Такий строк необхідно обраховувати з моменту затримання підозрюваного ОСОБА_5 .

На переконання слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, буде недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та для запобігання реалізації ним встановлених ризиків.

Слідчий суддя також враховує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань, чого можливо досягнути лише за умови нівелювання ризиків кримінального провадження. За таких обставин, необхідним є саме тримання підозрюваного під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні буде недієвим.

Тому, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що до підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування строком на 60 днів та таке обмеження права підозрюваного на свободу не суперечить положенням статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки існують ознаки суспільного інтересу, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

При цьому, суд відповідно до положень частини 4 статті 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно підозрюваного ОСОБА_5 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки особа підозрюється у злочину передбаченого статтею 115 КК України.

На підставі вищевикладеного, суд, перевіривши обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 , пов`язаного з обмеженням його прав на свободу та особисту недоторканість, дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідає меті його застосування, є пропорційним заявленим прокурором ризикам та запобігає спробам вчинити дії, передбачені пунктам 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 199, 197, 309, 372, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів в межах строку досудового розслідування до 24 травня 2025 року включно.

Строк дії ухвали - до 24 травня 2025 року включно.

Виконання ухвали покласти на відділення поліції № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про тримання особи під вартою його близьких родичів, членів сім`ї або інших осіб за вибором цієї особи в порядку, передбаченому статтями 111,112 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той саме строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали буде проголошено 01 квітня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_13