печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала клопотання, адвоката: не з`явилася,

прокурора: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України в особі командира ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.12.2023 у справі №757/56244/23-к у кримінальному провадженні № 0000001 від 05.01.2023,-

ВСТАНОВИВ:

Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України в особі командира ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 11.12.2023 у справі №757/56244/23-к в кримінальному провадженні № 0000001 від 05.01.2023, а саме на: аптечки військові медичні індивідуальні, які придбано військовою частиною НОМЕР_2 за договорами поставки №232/МС від 15.03.2022 з ФОП « ОСОБА_4 », №270/МС від 24.03.2022 з ФОП « ОСОБА_5 », №271/MC від 24.03.2022 з ФОП « ОСОБА_6 », №272/МC від 24.03.2022 з ФОП « ОСОБА_7 », N?302/МС від 30.03.2022 з ФОП « ОСОБА_8 », №315/МС від 01.04.2022 з ФОП « ОСОБА_9 », №316/МС від 01.04.2022 з ФОП « ОСОБА_10 », № 492/МС від 29.06.2022 з ФОП « ОСОБА_11 » у кількості 2314 шт. які зберігаються на складах військової частині НОМЕР_1 Національної гвардії України за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання командир військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України - ОСОБА_12 зазначає, що відсутня об`єктивна необхідність в арешті аптечок військових медичних, оскільки в рамках кримінального провадження проведено всі необхідні експерті дослідження з вилученим майном. Строк придатності до використання аптечок спливає а після його закінчення останні не можуть використані для медичного забезпечення військових частин.

В судове засідання особа, яка подала клопотання - представник військової частини НОМЕР_1 не з`явився, про день, час, місце розгляду скарги повідомлений у встановленому законом порядку, на адресу суду надійшла заява про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги клопотання підтримав.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно ст. 27, ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Згідно ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог клопотання за відсутності в судовому засіданні особи, яка подала клопотання, та прокурора, на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві перебуває кримінальне провадження за №0000085 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2023.

B ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні 17.11.2023 органом досудового розслідування в будівлях на території Військової частини № НОМЕР_1 було проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.10.2023 у справі №757/47261/23-к. В ходу проведення вказаного обшуку було виявлено та вилучено 541 медичну індивідуальну аптечку, яку закуплено у ФОП « ОСОБА_13 », ФОП « ОСОБА_14 » та 343 медичні індивідуальні аптечки, які закуплені у ФОП « ОСОБА_10 ».

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.12.2023 у справі №757/56244/23-к задоволено клопотання прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону та накладено арешт на аптечки військові медичні індивідуальні в кількості 2314 штук, які вилучені 05.12.2023 під час проведення обшуку з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу .

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, слідчим суддею встановлено що вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, а арешт на майно накладено з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи вищевикладене приходжу до висновку, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий суддя враховує ту обставину, що майно, яке може мати ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Так у клопотанні про скасування арешту майна не наведено достатньо доказів того, що потреба в подальшому арешті майна, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні відпала, на противагу чого, як встановлено в ухвалі про накладення арешту на майно, органом досудового розслідування у обґрунтовано такий ступінь втручання в право власності з метою збереження речових доказів.

На підставі викладеного та враховуючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а суб`єктом звернення у клопотанні не наведено об`єктивних підстав, що дали б слідчому судді можливість дійти висновку про те, що на даній стадії досудового розслідування у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна відпала потреба, вважаю, що в задоволенні клопотання cлід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 170, 174, 307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України в особі командира ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.12.2023 у справі №757/56244/23-к у кримінальному провадженні № 0000001 від 05.01.2023 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1