Номер провадження: 11-кп/813/771/25
Справа № 523/8542/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 на ухвалу Суворовського райсуду м. Одеси від 07.06.2024, якою к/п № 0000406 від 14.02.2016 відносно:

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Надліманське Овідіопольського району Одеської обл., громадянина України, з незакінченою середньою освітою, не одруженого, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_11 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Одесі, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не заміжньої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

- обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 187 КК України, закрито у зв`язку з їх смертю

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Оскаржуваною ухвалою було задоволено клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 та кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 187, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 187 КК України, закрито, у зв`язку з їх смертю.

Мотивуючи своє рішення, суд 1-ої інстанції зазначив, що зважаючи на відсутність підстав для реабілітації померлих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , клопотання прокурора підлягає задоволенню, а кримінальне провадження за обвинуваченням вказаних осіб закриттю у зв`язку з їх смертю на підставі п. 5 ч.1, ч.ч. 7, 10 ст. 284 КПК України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 , не погодився із оскаржуваною ухвалою з підстав невідповідності висновку суду, викладеному у судовому рішенні та фактичним обставинам справи, з огляду на те, що:

- суд 1-ої інстанції в мотивувальній частині ухвали, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 372 КПК України при зазначенні встановлених ним обставин, не вказує епізод щодо вчинення 14.02.2014 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, стосовно ОСОБА_12 ;

- в резолютивній частині ухвали суд вказує на закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_10 лише в частині кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 187, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, не вказуючи про подальшу долю кримінального провадження в частині обвинувачення за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Посилаючись на викладені обставини, прокурор ОСОБА_9 просить ухвалу суду змінити:

- додати до мотивувальної частини ухвали суду після четвертого абзацу, абзац у наступній редакції: «Крім того, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 інкримінується те, що вони, діючи за попередньою змовою групою осіб, 14.02.2014 приблизно о 21 год., перебували біля будинку № 11 по вул. Краснова в м. Одесі, здійснили напад та заволоділи майном потерпілого ОСОБА_12 »;

-п. 2 резолютивної частини викласти у наступній редакції: «Кримінальне провадження №00000406, внесене до ЄРДР 14.02.2016, за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, - закрити, у зв`язку зі смертю останнього».

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала вимоги апеляційної скарги прокурора ОСОБА_9 та просила її задовольнити, думку захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які не заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали судового провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Системний аналіз оскаржуваної ухвали дає підстави дійти висновку про те, що вказане судове рішення вищевикладеним вимогам кримінального процесуального закону відповідає не в повному обсязі з огляду на наступне.

Відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п.5-8, 10 ч.1 або ч.2 ст. 284 цього Кодексу.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 284 КПК України регламентовано, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого, а за ч. 7 цієї ж норми закону, якщо наведені обставини виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Оскільки в апеляційній скарзі не оспорюється правильність висновків суду 1-ої інстанції в частині закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 5 ч. 1, ч.ч. 7, 10 ст. 284 КПК України, апеляційний суд не переглядає оскаржувану ухвалу в цій частині.

Водночас, апеляційний суд вважає, що посилання прокурора на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки такі висновки містять істотні суперечності, заслуговують на увагу з огляду на наступні обставини.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що відповідно до обвинувального акту ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч.ч. 2, 4 ст. 187 КК України як: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень;

- п.п. 6, 12, ч. 2 ст. 115 КК України як: вбивство, тобто умисне протиправне заподіянні смерті іншій особі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 187 КК України, як: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Відповідно до формулювання обвинувачення ОСОБА_10 обвинувачується у тому, що 13.02.2016, не пізніше 22 год., вступив у злочинну змову з ОСОБА_11 та іншими особами, матеріали стосовно яких виділені судом в окреме провадження, на заволодіння майном ОСОБА_14 шляхом розбою, при цьому розробили план скоєння кримінального правопорушення, розподілив між собою ролі.

За заздалегідь розробленому плану, 14.03.2016, близько 01 год. ОСОБА_11 разом з іншою особою, познайомилась з ОСОБА_14 , ввійшла до нього в довіру та під приводом проведення спільного відпочинку, відвела його в неосвітлене місце на дитячому майданчику, розташованому напроти під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_3 та відволікали його від небезпеки, яка йому загрожує з боку ОСОБА_10 та інших осіб.

В подальшому, приблизно о 02:30 год. 14.02.2014, коли ОСОБА_14 був зосереджений на спілкуванні з ОСОБА_11 та іншою особою, та не підозрюючи, що йому загрожує небезпека, до будинку АДРЕСА_3 , підійшли ОСОБА_10 та інші, яким ОСОБА_11 та інша особа непомітно для потерпілого подали заздалегідь обумовлений знак про наявність майна у ОСОБА_14 , яким необхідно заволодіти, а саме: мобільним телефоном «НТС» та можливо грошові кошти, тим самим визначили його як особу, що зазнає нападу з метою заволодіння його майном.

Після чого, 14.02.2014 о 02:40 год. інші особи спровокували конфлікт та бійку з ОСОБА_14 , який став чинити опір. В цей час, до них підбіг ОСОБА_10 разом з іншою особою та стали наносити удари ногами і руками в різні частини тіла ОСОБА_14 . В той час, коли ОСОБА_10 , наносив удари руками та ногами по тулубу ОСОБА_14 , інша особа наявним у нього будівельним молотком став наносити удари ОСОБА_14 по ногам та спині. Після чого, ОСОБА_10 та інша особа, розуміючи, що ОСОБА_14 фізично сильніший та справитися вони з ним не можуть, злякалися, що вразі залишення ОСОБА_14 живим, вони можуть бути викритими у вчиненні відносно нього особливого тяжкого злочину. В зв`язку з чим ОСОБА_10 та інша особа домовилися на умисне позбавлення життя ОСОБА_14 , з корисливих мотивів. Після чого ОСОБА_10 вихватив молоток у іншої особи та став наносити ним удари по голові ОСОБА_14 . В той час інші особа заволоділа мобільним телефоном «НТС» з кишень потерпілого, чим спричинила останньому матеріальний збиток на суму 3 000 грн.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_14 помер на місці скоєного злочину.

Крім того, ОСОБА_10 , 14.02.2014 у вечірній час доби, більш точний час не встановлено, але не пізніше 22 год. вступив у злочину змову з ОСОБА_11 та особами, стосовно яких матеріали судом виділені в окреме провадження, направлену на заволодіння майном ОСОБА_12 шляхом розбою, при цьому розробили план скоєного кримінального правопорушення, розподілив між собою ролі.

Так, ОСОБА_10 разом із ОСОБА_11 та іншими особами, 14.02.2014, близько 20:40 год., перебуваючи на вул. Краснова в м.Одесі, побачили ОСОБА_12 та визначили його як особу, що зазнає нападу з метою заволодіння його майном.

В подальшому, 14.02.2014, приблизно в 21 год., коли ОСОБА_12 був зосереджений на спілкуванні з ОСОБА_11 , та не підозрюючи, що йому загрожує небезпека, до них підбігли ОСОБА_10 та інші особи та спровокували конфлікт з ОСОБА_12 , нібито на підставі ревнощів. В цей час ОСОБА_10 із застосуванням насилля, що є небезпечним для життя та здоров`я, наявним у нього невстановленим предметом, із значною силою, умисно наніс удар по голові ОСОБА_12 та наявним у нього невстановленим ножом, удар в спину, від якого останній упав на землю, та в момент падіння ОСОБА_12 інша особа, яка діяла разом із ОСОБА_10 , вихватила з руки потерпілого мобільний телефон «Асус», вартістю 2 000 грн. Після чого, ОСОБА_10 разом з іншою особою стали наносити удари руками і ногами, а також невстановленим предметом по тулубу та голові ОСОБА_12 , від якого останній втратив свідомість, а інша особа з кишень потерпілого заволоділа належним йому майном, а саме: мобільним телефоном «НТС», вартістю 2000 грн, мобільним телефоном «Нокіа», вартістю 2000 грн та гаманцем, вартістю 150 грн, в якому знаходились грошові кошти в сумі 850 грн, тим самим спричинивши матеріальну шкоду на загальну суму 7000 грн. В результаті злочинних дій ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інших осіб, матеріали стосовно яких, судом виділені в окреме провадження, потерпілому були спричинені тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суд 1-ої інстанції у вступній частині оскаржуваної ухвали від 07.06.2024 правильно послався на те, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а ОСОБА_11 - у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 187 КК України, натомість в мотивувальній частині ухвали суд, в порушення п. 2 ч. 1 ст. 372 КПК України, при зазначенні встановлених ним обставин, не вказує епізод щодо вчинення 14.02.2014 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України щодо ОСОБА_12 .

Також зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що в її резолютивній частині суд вказує на закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_10 у зв`язку із його смертю лише в частині злочинів, передбачених, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 187, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, не вказуючи про подальшу долю кримінального провадження в частині висунутого ОСОБА_10 обвинувачення за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України. При цьому, у мотивувальній частині ухвали суд не зазначає про причини не закриття кримінального провадження за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Приймаючи до уваги те, що висунуте ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачення під час судового розгляду не змінювалось, колегія суддів погоджується з доводами прокурора та констатує, що висновки суду, викладені в оскаржуваній ухвалі, містять істотні суперечливості, що відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для зміни судового рішення.

Отже, за наведених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне у мотивувальній частині ухвали суду зазначити епізод за фактом розбою щодо ОСОБА_12 , а у резолютивній частині рішення про закриття провадження в частині пред`явленого ОСОБА_10 обвинувачення за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

При цьому, апеляційний суд враховує, що зміна ухвали про закриття кримінального провадження в наведеній частині жодним чином не погіршує становище ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити ухвалу.

У п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 411 КПК України, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_9 підлягає задоволенню, а ухвала суду 1-ої інстанції зміні, з підстав зазначених апеляційним судом вище.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 22, 24, 284, 370, 405, 407, 409, 411, 419, 424, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 07.06.2024, якою задоволено клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 та кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 187, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 187 КК України, закрито, у зв`язку з їх смертю змінити.

Мотивувальну частину ухвали суду після четвертого абзацу доповнити новим абзацом:

«Окрім того, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 інкримінується те, що вони, діючи за попередньою змовою групою осіб, 14.02.2014 приблизно о 21 год., перебували біля будинку № 11 по вул. Краснова в м. Одесі, здійснили напад та заволоділи майном потерпілого ОСОБА_12 ».

Абзац 2 резолютивної частини викласти в новій редакції: «Кримінальне провадження №00000406 від 14.02.2016, за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України - закрити, у зв`язку зі смертю останнього».

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4