Номер провадження 1-кс/404/4160/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м. Кропивницький

Cлідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника, адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб третього слідчого відділу з дислокацією у м.Кропивницькому Територіального управління Державного бюро розслідувань щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 подав до Кіровського районного суду міста Кіровограда скаргу на бездіяльність службових осіб третього слідчого відділу з дислокацією у м. Кропивницькому Територіального управління Державного бюро розслідувань які могли не внести відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання від нього заяви № 19 від 11.11.2024 року, про вчинення великої кількості різних кримінальних правопорушень, частина з яких за версією скаржника: порушення під час конвоювання, збут наркотиків, погрози, перевищення службових обов`язків.

Скаржник і його представник вимоги підтримали. На підтвердження заявлених вимог ОСОБА_3 подав лист на підставі якого прокурор Кіровоградської обласної прокуратури ( аркуш скарги 1) відмовив у повторному розгляді заяви.

Слідчий з прокурором не з`явились.

Слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань і розпочати розслідування (ч. 1 ст. 214 КПК України).

За результатом проведення першої перевірки, 14.06.2024 року, ОСОБА_3 було відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР. ( а.с.1 )

Скаржник повторно звернувся до слідчого судді з вимогою внести відомості про вчинення великої кількості різних кримінальних правопорушень, частина з яких за версією скаржника: порушення під час конвоювання, збут наркотиків, погрози, перевищення службових обов`язків.

Доказом на який посилається скаржник, є талон-повідомлення №19 від 11.11.2024 року.

Належними є докази, які підтверджують існування чи відсутність обставин, які мають значення для обставин кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність можливість чи неможливість використання інших доказів. ( ст. 85 КПК України)

Зміст талону-повідомлення №19 від 11.11.2024 року засвідчує тільки відправлення знеособленої кореспонденції, яка не засвідчує звернення особи з заявою про злочин.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Скаржник не підтвердив чи було звернення до ДБР з заявою, повідомленням про вчинення великої кількості різних кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. ст. 22, 55 КПК України, сторони мають рівні права, та на основі змагальності обстоюють власні правові позиції, права, свободи і законні інтереси.

Виявлений недолік свідчить, що ОСОБА_3 недотримався порядку внесення відомостей про кримінальне правопорушення, як то передбачено ст. 214 КПК України.

Хибно обраний ним спосіб захисту суперечить вимогам ст. 19 Конституції України, яка вказує, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виявлена неповнота є порушенням принципу юридичної визначеності закріпленого ст. 6 Конвенції, наслідком якого є неможливість визначити зміст так званої заяви про злочин № 19 від 11.11.2024 року, що є самостійною підставою відмови у задоволенні вимог скаржника.

Необхідно використати практику застосування оцінки доказів, висловлену Верховним Судом по справі № 991/722/21 від 21 листопада 2023 року, коли своїми діями сторона кримінального провадження створила та/або сприяла створенню обставин, через які дослідження доказів став недоступним для інших учасників судового розгляду. Через бездіяльності скаржника, слідчий, прокурор слідчий суддя не міг адекватно реалізувати власні процесуальні можливості, які могли б компенсувати невигідне становище, у якому вони опинились. Цей принцип має також застосовуватися, mutatis mutandis, до інших ситуацій, коли сторона через ті чи інші обставини обмежується у використанні можливостей для з`ясування важливих обставин справи. Наслідки поведінки сторони, яка своїми діями унеможливила або значно ускладнила дослідження важливих доказів, має тлумачитися на користь протилежної сторони, щоб не заохочувати сторону до використання таких прийомів. Надмірно формальне ставлення до подачі скарги і долучення додатків до скарги виключає можливість перевірки дійсних обставин, наслідком чого є відмова у задоволенні вимог скаржника.

Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Надто формальні та не підтверджені належними і допустимими доказами припущення, виключають можливість дослідити дійсні обставини, без встановлення яких неможливо прийняти законне судове рішення. Правильність такого твердження міститься у правовому висновку викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № П/9901/736/18 (провадження № 11-989заі18), а також у постановах Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 352/882/18 (провадження № К/9901/65687/18), від 26 червня 2019 року у справі № 826/13030/18 (провадження № К/9901/67011/18), від 21 серпня 2019 року у справі № 826/11852/18 (провадження № К/9901/67801/18), від 27 листопада 2019 року № №819/313/18 (провадження № К /9901/156/19).

При цьому, Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження. (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява №48778/99).

Керуючись ст. ст. 303, 305 - 307, 309, 392-395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб третього слідчого відділу з дислокацією у м. Кропивницькому Територіального управління Державного бюро розслідувань, про невнесення відомостей по кримінальним правопорушенням по заяві № 19 від 11.11.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - при відхиленні апеляції.

Слідчий суддя Кіровського ОСОБА_1

районного суду

м.Кіровограда