Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/2189/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ управління поліції в метрополітені ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби у кримінальному провадженні №0000007 від 17.01.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ управління поліції в метрополітені ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби, посилаючись на обґрунтованість підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та суду та незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала із викладених у ньому підстав. Посилалась на наявність ризиків переховування ОСОБА_5 від суду, який усвідомлюючи міру покарання, може переховуватися від суду, з метою уникнення покарання. Такий ризик обґрунтовувала також тим, що ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, адже не одружений, не має постійного місця роботи.

Вказувала також на ризик впливу на свідків та потерпілу. Відтак, обґрунтовувала, що більш м`який запобіжний захід не здатен запобігти ризикам, та навіть може призвести до продовження злочинної діяльності.

У судовому засіданні підозрюваний пояснив, що перебуваючи на платформі ст. м. «Театральна» в м.Києві, забігав у вагон метро. В цей час, побачив телефон, який лежав на платформі, усі люди вже зайшли до вагону. Він підібрав телефон на платформі, заскочив до вагону, де поклав телефон собі до кишені куртки. Телефон був у зарядженому стані, тому він сподівався, що на цей номер хтось зателефонує і ОСОБА_5 зможе повідомити, що телефон у нього. Втім, ніхто не телефонував. Прибувши додому, телефон швидко розрядився. Зарядного пристрою до Apple iPhone у ОСОБА_5 не було, тому телефон так і залишися лежати у ОСОБА_5 . Через місяць від дня знахідки до нього завітали з обшуком і віднайшли телефон. Наміру збагачення ОСОБА_5 не було. Просив обрати йому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, щоб мати змогу ночувати не вдома.

Захисник підозрюваного просив відмовити у задоволенні клопотання, вказуючи на необґрунтованість клопотання та недоведеність ризиків. Просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Пояснив суду, що підзахисний не викрадав телефон, а лише знайшов його на станції метрополітену, коли він випав із кишені курточки потерпілої ОСОБА_7 .. ОСОБА_5 намагався знайти, кому віддати телефон, очікуючи дзвінка, але телефон розрядився та перебував вимкненим протягом місяця у підзахисного вдома.

Спростовував будь-які ризики, наведені прокурором, адже спілкування з потерпілою може зводитися лише до того, що захисник підозрюваного запропонує потерпілій угоду про примирення. Ризик переховування необґрунтований, адже є припущенням прокурора. У судове засідання 13.02.2025 підозрюваний не з`явився саме через неможливість явки у засідання захисника, з яким було підписано угоду (про що була повідомлена прокурор), та вже 14.02.2025 обидва прибули у засідання на час, повідомлений їм прокурором.

Заслухавши доводи та обґрунтування сторін обвинувачення та захисту, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Встановлено, що у провадженні СВ управління поліції в метрополітені ГУ Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000007, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснює Подільська окружна прокуратура міста Києва.

Досудовим розслідуванням встановлено, 10.01.2025, приблизно о 15 год. 50 хв. ОСОБА_7 перебувала на платформі станції метро «Театральна» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, направлялась до вагону електропотягу, який прибув на платформу вказаної вище станції. В цей час, з правої кишені куртки чорного кольору, в яку була одягнута ОСОБА_7 , випав мобільний телефон марки «Apple iPhone 13 Green», який належить останній.

В той же день, приблизно о 15 год. 50 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на станції метро «Театральна» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, побачив на платформі вказаний вище мобільний телефон, впевнившись що за його діями потерпіла та сторонні особи не спостерігають, шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих мотивів, підняв з підлоги та сховав до кишені куртки, в яку на той час був одягнутий, мобільний телефон марки «Apple iPhone 13 Green», об`ємом пам`яті 128Gb, ІМЕІ НОМЕР_1 серійний номер НОМЕР_2 , з сім карткою мобільного оператора «Лайфссел» НОМЕР_3 , в силіконовому чохлі кольору хакі з зображення малюнку купюр у вигляді доларів США, який випадково з власної необережності втратила ОСОБА_7 , але який не вибув з її володіння, фактично йому не належить, останній таємно викрав його, піднявши та сховавши до кишені куртки в яку був на той час одягнутий.

В подальшому ОСОБА_5 , покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 24 999 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень) 00 копійок.

11.02.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 30.01.2025 працівниками поліції у період часу з 09год. 03хв. по 09 год. 33хв.проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Apple iPhone 13 Green» об`ємом пам`яті 128Gb, ІМЕІ НОМЕР_1 серійний номер НОМЕР_2 , без з сім картки мобільного оператора, в силіконовому чохлі кольору хакі з зображення малюнку купюр у вигляді доларів США, який належить ОСОБА_7 .

11.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вичиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів та за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Як передбачено статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

4) вчинити інше кримінальне правопорушення .

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.

Частиною третьою статті 176 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

У розглядуваному клопотанні наведені дані, які вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та які не викликають обґрунтованих сумнівів у цьому.

Так, із наданих стороною обвинувачення матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке інкримінується йому органом досудового розслідування, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні дані, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення.

Про обґрунтованість вказаної підозри свідчать, зокрема, наступні матеріали досудового розслідування: рапорт о/у ВКП від 21.01.2025; протоколи допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; протокол огляду відеозапису від 21.01.2025; протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 від 27.01.2025; протокол обшуку від 11.02.2025; протокол огляду предмету від 11.02.2025; іншими матеріалами в їх сукупності.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя також виходить з практики Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на приведені у клопотанні органу досудового розслідування докази, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення є обґрунтованою.

Оцінюючи наведені слідчим та прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з такого.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчим суддею встановлено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, санкцією ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання за вчинення цього кримінального правопорушення у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Таким чином, з огляду на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України , та суворість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 , у разі доведення його винуватості у вчиненні такого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а відтак, повинен мати обов`язки з`являтися на виклики до суду чи органу досудового розслідування.

Разом із цим, з огляду на встановлені в ході розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні є недоведеним.

Не доведеним також є ризик продовження злочинної діяльності, на який прокурор посилалась у клопотанні. Встановлено, що ОСОБА_5 фрілансер, заробляє собі на життя самостійно, зі слів підозрюваного - допомагає своїм батькам, які проживають в с.Гнідин Бориспільського району Київської області. Будь-яких вказівок на те, що ОСОБА_5 можна було б характеризувати таким, що має схильність до вчинення злочинів, чи крадіжок зокрема, не має.

Саме по собі ставлення ОСОБА_5 до вчиненого діяння, яке він називає непорозумінням, адже навіть не усвідомлював, що підібрати телефон на платформі може бути злочином, коли в його розумінні він не міг ідентифікували, хто загубив такий телефон, щоб його повернути, вказує на відсутність схильності до злочинної діяльності та спростовує ризик продовження злочинної діяльності.

З`ясовуючи наявність підстав для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчим суддею враховується, що відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як встановлено слідчим суддею, підозрюваний ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Хороше Озеро Борзнянського району Чернігівської області, є громадянином України, має повну вищу освіту; працює неофіційно; розлучений, діти повнолітні, проживають за кордоном. Раніше він до кримінальної відповідальності не притягувався, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Врахувавши зазначені вище обставини, визначені статтею 178 КПК України, а також приймаючи до уваги те, що під час розгляду клопотання прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, встановленим слідчим суддею, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, про застосування якого подано клопотання, а саме запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

На думку слідчого судді, вказаний запобіжний захід є достатнім на даному етапі досудового розслідування та зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та своєчасне проведення основних слідчих дій у кримінальному провадженні. Слідчий суддя також враховує, що в органу досудового розслідування вже зібрані матеріали для скерування до суду обвинувального акту. На даній стадії кримінального провадження основним обов`язком, виконання якого необхідне для забезпечення провадження, є обов`язок з`являтися до слідчого та суду. Таку мету можна досягти шляхом застосування особистого зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

З огляду на встановлені в ході судового розгляду обставини, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження); повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176 - 179, 193, 194, 196, 202, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ управління поліції в метрополітені ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби у кримінальному провадженні №0000007 від 17.01.2025 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки:

?прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

?не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження);

?повідомляти слідчого, прокурора або суд (залежно від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання та роботи;

?утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні;

?здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В решті вимог клопотання - відмовити.

Підозрюваному ОСОБА_5 під розписку повідомити покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноваженого слідчого, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1