Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2025

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/11500/24

Провадження № 1-в/635/943/2024

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Охтирка, Сумської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

раніше судимого, останній раз вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31.03.2020 за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч.3 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст 70, ч.1 ст.71 КК України остаточне покарання призначено у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі

про звільнення від призначеного судом покарання на підставі частини 2 статті 74 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло зазначене клопотання, в якому ставиться питання про звільнення засудженого ОСОБА_3 на підставі частини 2 статті 74 КК України від відбування покарання відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищевказане подання передано в провадження судді ОСОБА_1 .

Згідно частини 1 статті 539 Кримінального процесуального Кодексу України (далі- КПК України), питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Засуджений та представник державної установи подали до суду заяви про розгляд клопотання за їх відсутності.

Прокурор подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій проти задоволення не заперечував.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Судом встановлено ОСОБА_3 вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31.03.2020 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч.3 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст 70, ч.1 ст.71 КК України остаточне покарання призначено у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання у ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)».

Початок строку - 11.11.2019, кінець строку - 11.09.2026.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлена відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України сума неоподатковуваного мінімуму для кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу (у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року).

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становить 1 921,00 грн.

Зі змісту вироку Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31.03.2020 встановлено, що ОСОБА_3 засуджено за діяння, яке було вчинене у 2019 році та кваліфіковане за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі та за ч.3 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі.

Зі змісту вироку встановлено, що засуджений ОСОБА_3 22.05.2019 та 25.05.2019 вчинив викрадення майна на суму 700,00 та 373,00 грн.

Зазначеним вироком ОСОБА_3 визнано винуватим за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Отже, вчинене ОСОБА_3 у 2019 році викрадення чужого майна на суму, меншу за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, є дрібним викраденням шляхом крадіжки, яке не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Ураховуючи наведене, суд встановив, що застосовуючи зворотну дію закону у часі на момент вчинення кримінального правопорушення, за яке був засуджений, слід дійти висновку, що ОСОБА_3 , який вчинив крадіжку майна, може бути притягнутий до кримінальної відповідальності у разі, якщо сума викраденого майна станом на момент вчинення кримінального правопорушення у 2019 році перевищує 1 921,00 грн. У даному випадку вартість викраденого майна є нижчою, що свідчить про відсутність підстав для притягнення особи до кримінальної відповідальності.

За вказаних обставин, на підставі частини 1 статті 5 та частини 2 статті 74 КК України, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання за вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31.03.2020 за ч.2 ст. 185 КК України.

Крім того, зі змісту вироку встановлено, що засуджений ОСОБА_3 10.11.2019 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у житло. Зазначеним вироком дії кваліфіковані за ч.3 ст.187 КК України та призначене покарання 7 років позбавлення волі.

Зазначене діяння, яке вчинене ОСОБА_3 не підпадає під декріміналізацію, оскільки Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» не поширюється на статтю 187 КК України та не є підставою для звільнення його від відбування цього покарання в порядку частини 2 статті 74 КК України.

Суд також враховує, що ОСОБА_3 відбуває покарання за сукупністю вироків, в тому числі за вироком Охтирського району Сумської області від 05.07.2019 за ч.2 ст.185 КК України у виді арешту строком на 3 місяці.

Діяння, яке було вчинене ОСОБА_3 22.05.2019 та кваліфіковане за ч.2 ст.185 КК України підпадає під декріміналізацію, оскільки вартість викраденого чужого майна становить 1100,00грн, що є менше ніж 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення(1 921,00 грн) та є підставою для звільнення його від відбування цього покарання в порядку частини 2 статті 74 КК України.

За вказаних обставин, на підставі частини 1 статті 5 та частини 2 статті 74 КК України, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання за вироком Охтирського району Сумської області від 05.07.2019 за ч.2 ст.185 КК України у виді арешту строком на 3 місяці.

На підставі вищевикладеного, статтями 537, 539 КПК України, статтею 154-1 КВК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення від призначеного судом покарання на підставі частини 2 статті 74 КК України - задовольнити частково.

Звільнити від відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31.03.2020 за ч.2 ст. 185 КК Українио до 2 років позбавлення волі.

Звільнити від відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Охтирського району Сумської області від 05.07.2019 за ч.2 ст.185 КК України у виді арешту строком на 3 місяці.

Вважати засудженим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31.03.2020, за ч.3 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Харківський районний суд Харківської області.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_4