Справа № 159/7777/24
Провадження № 1-кс/159/98/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ковель клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 у кримінальному провадженні за № 0001136 від 02 грудня 2022 року про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Гулівка Ковельського району Волинської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, в силу ст. 89 КК України не судимого, у військовому званні «солдат», номера обслуги 2-ої самохідної артилерійської батареї 2-го самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.01.2025 до слідчого судді Ковельського міськрайонного суду слідчим СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , одночасно з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу, подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 18 травня 2020 року ОСОБА_5 призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 до Збройних Сил України та відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №100 від 18 травня 2020 року, солдата за контрактом ОСОБА_5 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 18 травня 2020 року № 115-РС на посаду механіка водія взводу управління 2-го самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , який прибув ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 18 травня 2020 року зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №189 від 30 липня 2022 року, солдата за контрактом ОСОБА_5 , призначено наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 30 липня 2022 року № 305-РС на посаду номера обслуги 2-ої самохідної артилерійської батареї 2-го самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 .

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України, дія якого продовжена на даний час.

Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний додержуватися Конституції та законів України, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, знати та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Згідно п. п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством. Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються. Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців. Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Однак, солдат ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, переслідуючи мету назавжди ухилитися від проходження військової служби, не отримавши дозволу відповідного командира (начальника), 07 листопада 2022 року самовільно залишив місце проходження служби тимчасове місце розташування 2 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 у населеному пункті АДРЕСА_2 .

В клопотанні слідчий зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі не зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків. Слідчий зазначає, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, неможливе.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання, зазначивши, що менш суворий запобіжний захід не може забезпечити виконання підозрюваним обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч.ч. 1, 4, 5 ст. 214 КПК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 грудня 2022 року за № 0001136 і розпочато кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

18.11.2024 за погодженням з керівником Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони західного регіону ОСОБА_8 громадянину ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

21.11.2024 за погодженням з керівником Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони західного регіону ОСОБА_8 громадянину ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

22.11.2024 до Ковельського міськрайонного суду скеровано клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності відносно громадянина ОСОБА_5 , за фактом вчинення ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

26.12.2024 кримінальне провадження № 0001136 від 02.12.2024 повернуто судом, а в задоволенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 відмовлено, у зв`язку з повторним зникненням останнього з військової частини.

06.01.2025 підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було оголошено в розшук за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у зв`язку із невстановленим місцезнаходження останнього.

09.01.2025 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001136 від 02 грудня 2022, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, було відновлено у зв`язку із необхідністю проведення слідчих (розшукових) дій.

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.01.2025 надано дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

05.02.2025 підозрюваного доставлено до суду.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Обґрунтованість підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою-повідомленням про кримінальне правопорушення від 21.11.2022; довідкою - доповіддю №2219 від 07.11.2022 про самовільне залишення військової частини без зброї військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_5 ; витягом з наказу № 2750А від 07.11.2022; витягом з наказу № 143 від 08.06.2022; витягом з наказу №189 від 30.07.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 13.11.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 13.11.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 13.11.2022.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи питання щодо правильності кваліфікації дій підозрюваного, вважає, що наявні у провадженні докази свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують її з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Частиною 1 ст. 177 КПК України передбачено забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних засобів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя, з`ясовуючи наявність зазначених слідчим ризиків, виходить з наступного.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини - рішення «Бекчиєв проти Молдови», § 58, ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_5 від слідства та суду з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що вивченням даних про особистість підозрюваного встановлено, що останній не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, розуміє наслідки своїх дій та покарання у вигляді позбавлення волі, яке йому загрожує, а тому може вживати всі можливі заходи спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності, може свідомо переховуватись від органів досудового розслідування та суду, в тому числі, шляхом зміни свого фактичного місця проживання.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність слідчим ризику впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні, оскільки відомостей незаконного впливу на свідків в судовому засіданні не встановлено.

Щодо оцінки ризику вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень, то слідчий суддя бере до уваги ту обставину, що наявні всі підстави вважати, що підозрюваний продовжить вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки, ОСОБА_5 вже неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, судимість погашена відповідно до ст. 89 КК України, крім того, на даний час в на розгляді в суді перебуває на розгляді обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України. Таким чином, враховуючи репутацію ОСОБА_5 та його категоричне небажання ставати на шлях виправлення, перебуваючи на волі він може продовжувати кримінальну діяльність, пов`язану з незаконним збагаченням.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Таким чином, в діях підозрюваного ОСОБА_5 встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Слідчий суддя, з урахуванням обставин, якими підтверджується зазначені в клопотанні ризики, враховуючи, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 КК України, оцінивши обставини, зазначені в ст.178 КПК України вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 372,395,615 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати запобіжний захід - тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підозрюваного за ч. 5 ст. 407 КК України, в межах строку досудового розслідування на строк 42 (сорок два) дні з моменту його фактичного затримання.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту фактичного затримання.

Встановити строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою до 18 березня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1