Справа № 569/1349/25
УХВАЛА

12 лютого 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

в особі слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області майора поліції ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженя с. Осова Сарненського (колишнього Дубровицького) р-ну Рівненської обл., громадянина України, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням яке погоджене прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000003, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Виклад фактичних обставин кримінального правопорушенняу вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та правова кваліфікація дій підозрюваного у провадженні:

Встановлено, що 24 лютого 2022 року о 5 годині 30 хвилин Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» № 2102-IX від 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан на всій території України строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

Так, в умовах дії воєнного стану, 21.11.2024, точного часу досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив, діючи з прямим умислом, направленим на вимагання вчинення дій майнового характеру, перебуваючи в барі «Акула», що знаходиться за адресою: вул. Київська, 40-А, м. Рівне, застосовуючи до ОСОБА_10 психологічне насильство та погрожуючи фізичним насильством, яке виразилось в погрозі ОСОБА_5 нанесення потерпілому удару графином, що знаходився на столі, безпідставно пред`явили останньому вимогу передати їм грошові кошти в сумі 4000 доларів США (з яких 1000 доларів США як борг ОСОБА_5 та 3000 доларів США неіснуючого боргу), висловлюючи при цьому в його адресу погрози застосуванням фізичного насильства в разі відмови передачі зазначених коштів, які ОСОБА_10 сприйняв як дійсні та реальні.

30.12.2024, приблизно о 16 год. 20 хв., ОСОБА_5 та ОСОБА_8 перебуваючи на стоянці торгового центру «HAPPY.mall», розташованого по вул. Сергія Бачинського, 5, в м. Рівне, продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним умислом, направленим на вимагання у потерпілого ОСОБА_10 грошових коштів в загальній сумі 4000 доларів США, незважаючи на заперечення останнім боргу в сумі 3000 доларів США, на підтвердження своїх погроз та примушування останнього до повернення грошових коштів, ОСОБА_5 наніс ОСОБА_10 удар рукою в ділянку голови, після чого ОСОБА_8 наніс йому ще два удари рукою в ділянку голови та тулуба, внаслідок чого заподіяли ОСОБА_10 тілесне ушкодження у виді синця на обох повіках правого ока, та повторно пред`явили йому незаконну вимогу передачі грошових коштів в сумі 4000 доларів США, одночасно погрожуючи фізичною розправою та позбавленням потерпілого можливості користуватись власним майном, а саме квартирою та гаражем, які належать останньому. Крім того, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , всупереч волі ОСОБА_10 посадили його в автомобіль «HYUNDAI SONATA», д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_5 , та поїхали до гаража, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_10 , де ОСОБА_5 та ОСОБА_8 гараж, проводячи при цьому фотографування на наявні в них мобільні пристрої.

15.01.2025, приблизно о 13 год. 00 хв., ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , перебуваючи на стоянці торгового центру «HAPPY.mall», розташованого по вул. Сергія Бачинського, 5, в м. Рівне, продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним умислом, направленим на вимагання у потерпілого ОСОБА_10 грошових коштів, з метою підтвердження своїх погроз та примушування останнього до повернення неіснуючого боргу, наказали потерпілому сісти до автомобіля марки «LINCOLN MKZ», д.н.з. НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_11 , та який перебував за кермом даного транспортного засобу.

Перебуваючи в автомобілі ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , висловлюючи ОСОБА_10 погрози застосуванням фізичного насильства, в черговий раз пред`явили йому незаконну вимогу передачі грошових коштів неіснуючого боргу, на що ОСОБА_10 повідомив про наявність у нього 500 доларів США.

У подальшому, зупинившись біля пункту обміну валют, розташованому по вул. В. Чорновола в м. Рівне, ОСОБА_10 , діючи за вказівкою ОСОБА_8 , обміняв 500 доларів США на гривні, які передав в транспортному засобі ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_5 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , перебуваючи в автомобілі марки «LINCOLN MKZ», продовжили вимагати від ОСОБА_10 погашення боргу в сумі 3500 доларів США (з яких 3000 доларів США неіснуючого боргу) та запропонували йому переоформити на них право власності на гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

17.01.2025, приблизно о 15 год. 00 хв., ОСОБА_5 та ОСОБА_8 перебуваючи на стоянці торгового центру «HAPPY.mall», розташованого по вул. Сергія Бачинського, 5, в м. Рівне, продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним умислом, направленим на вимагання у ОСОБА_10 неіснуючого боргу, незважаючи на заперечення такого боргу останнім, пред`явили потерпілому незаконну вимогу передачі решти грошових коштів в сумі 3500 доларів США (з яких 3000 доларів США неіснуючого боргу), та як гарантію повернення боргу запропонували переоформити на них право власності на гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на що останній не погодився. Після цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 знову пред`явили ОСОБА_10 незаконну вимогу передачі решти грошей в сумі 3500 доларів США, висловлюючи при цьому завуальовані погрози застосуванням фізичного насильства в разі ненадання їм зазначених коштів, та встановивши строк їх передачі до 20.01.2025.

20.01.2025, приблизно о 14 год. 20 хв., ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , перебуваючи на автозаправній станції «ОЛАС», розташованій по вул. Млинівська, 18, в м. Рівне, продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним умислом, направленим на вимагання у ОСОБА_10 неіснуючого боргу у виді грошових коштів, незважаючи на заперечення такого боргу останнім, на підтвердження своїх погроз та примушування до повернення визначеної ними суми неіснуючого боргу, ОСОБА_8 , у присутності ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , безпідставно наніс ОСОБА_10 , який перебував за кермом автомобіля «RenaultMegane», д.н.з НОМЕР_3 , удари рукою в область голови та тулуба, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_10 тілесні ушкодження у виді синця на фоні забою м`яких тканин на обох повіках лівого ока, синця на фоні забою м`яких тканин лівої вушної раковини, точкових крововиливів до переду від козелка лівого вуха, синця на верхній губі зліва із крововиливом на слизовій оболонці та розтріскуванням, синця по передньо-бічній поверхні живота зліва у нижній третині.

Після цього, всупереч волі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , застосовуючи силу, тримаючи потерпілого за одяг, перевів його з місця водія та посадив на переднє пасажирське сидіння автомобіля «RenaultMegane», при цьому сам сів за кермо, а ОСОБА_8 сів на заднє сидіння за потерпілим, та всупереч волі останнього забрав мобільний телефон, та ввівши пароль, який назвав ОСОБА_10 на його вимогу, передивився вміст телефону, зокрема листування в месенджерах та банківські додатки.

У подальшому ОСОБА_11 , перебуваючи за кермом автомобіля «RenaultMegane», д.н.з НОМЕР_3 , в якому також перебували ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , почав рух в напрямку вул. Соборна в м. Рівне, в той час як ОСОБА_5 сів на водійське місце автомобіля «HYUNDAI SONATA», д.н.з НОМЕР_1 та рухався за ними.

Рухаючись автомобілем «RenaultMegane», ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , продовжуючи висловлювали ОСОБА_10 погрози застосуванням фізичного насильства, знову пред`явили потерпілому вимогу передачі грошових коштів, на що той повідомив про наявність у нього на даний час 500 доларів США.

Після цього, ОСОБА_11 , зупинив автомобіль «RenaultMegane» біля пункту обміну валют, розташованому по вул. Соборна, 97 в м. Рівне, а ОСОБА_8 , взявши у ОСОБА_10 500 доларів США, обміняв їх на гривні, та повернувся в автомобіль.

В подальшому, зупинившись біля автокооперативу «Кристал», що знаходиться за адресою: вул. Нижньодворецька, 41, м. Рівне, в автомобіль «RenaultMegane» сів ОСОБА_5 , після чого вони продовжили рух до гаража, який належить ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Прибувши до вищевказаного гаража, ОСОБА_10 на виконання вказівок ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 відкрив належний йому гараж, звідки останні почали виносити речі та завантажувати в автомобіль «RenaultMegane».

У подальшому ОСОБА_11 та ОСОБА_8 двічі перевезли речі, які знаходилися в гаражі та належать ОСОБА_10 у невстановлене досудовим розслідуванням місце, в той час як ОСОБА_5 та ОСОБА_10 залишались в гаражі.

Під час завантаження автомобіля ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 повідомили ОСОБА_10 , що у разі погашення неіснуючого боргу в сумі 3000 доларів США, вони повернуть його речі.

Крім того, після завершення перевезення речей з гаража, ОСОБА_5 , в присутності ОСОБА_8 , повідомив ОСОБА_11 , що той може забрати собі автомобіль «RenaultMegane», д.н.з НОМЕР_3 , на що потерпілий ОСОБА_10 , побоюючись за своє життя та здоров`я, не висловив будь-яких заперечень.

В той же день, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_13 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 повернули автомобіль «RenaultMegane», д.н.з НОМЕР_3 , ОСОБА_10 , при цьому знову пред`явили йому вимогу передачі решти неіснуючого боргу в сумі 3000 доларів США, а також повідомили, що в разі неповернення боргу, речі потерпілого, які були вивезені з гаража, будуть продані в рахунок погашення частини неіснуючого боргу, а його залишок ОСОБА_10 продовжить сплачувати.

Причетність ОСОБА_14 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами та доказами, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_15 , висновками судової медичної експертизи, протоколами про результати проведення НСРД, протоколом затримання та особистого обшуку, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Згідно положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною четвертою статті 183 цього Кодексу, зокрема він не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Разом з тим, у відповідності до 177 КПК України, слід зазначити обставини, які свідчать про те, що наявні ризики, що виправдовують тримання під вартою ОСОБА_5 , а саме, необхідністю запобігти спробам останнього:

- переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Обґрунтування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, тобто переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, є те, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 189 ККУкраїни відносяться до категорії особливо тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Обґрунтування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, тобто незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому провадженні, є те що підозрюваний є фізично сильнішим за потерпілого, має зв`язки з іншими особами, які допомагали йому у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. На даний час досудовим розслідуванням не встановлено всіх осіб, які приймали безпосередню участь у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, не допитано свідків зазначеної події, відтак, підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою примушення до зміни чи дачі неправдивих показів.

Обґрунтування ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, тобто перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є те що на даний час досудовим розслідуванням не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, відтак, підозрюваний може впливати на них з метою дачі неправдивих показів чи зменшення своєї ролі у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Обґрунтування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, Підозрюваний офіційно не працевлаштований, постійних доходів немає.

При з`ясуванні обставин, які відповідно до ст. 178 КПК України, слід врахувати при застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу:

- наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним вищевказаного кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень;

- вік та стан здоров`я підозрюваного, який є працездатною та здоровою особою, що дозволяє утримування його в умовах слідчого ізолятора;

-репутацію підозрюваного.

З огляду на вказані обставини, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного, які зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти виникненню ризиків передбачених у ст. 177 КПК України, окрім як тримання під вартою - неможливе.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просив обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід - тримання під вартою без визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечили з приводу задоволення клопотання.

Крім того, в судовому засіданні було досліджено диск з допитом потерпілого ОСОБА_10 .

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000003, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

11.02.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою» подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу.

Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий та прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри.

Слідством зібрано достатні фактичні дані, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Вивченням особи ОСОБА_5 на даний час встановлено, що він раніше не судимий, проживає в цивільному шлюбі, на утриманні має 2 неповнолітніх дітей, офіційно не працює, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Слідчий суддя рахує про доведенням наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого за ч.4 ст.189 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, а також, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності та призначення покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та особливості підозрюваного і його поведінки.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

А тому, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.4 ст.189 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, суд прийшов до висновку, що слід застосувати до нього запобіжний захід тримання під вартою.

Згідно ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 1787 КПК України має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, при обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя не визначає розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 395 КПК України, суд

У х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженя с. Осова Сарненського (колишнього Дубровицького) р-ну Рівненської обл., громадянина України, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 днів, а саме до 13 квітня 2025 року.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту винесення ухвали, а саме з 12.02.2025 року.

Визначити місцем утримання підозрюваного ОСОБА_5 , під вартою ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» за адресою: м. Рівне, вул. Дворецька, 116.

Встановити строк дії ухвали до 13 квітня 2025 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_16