КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 22 листопада 2024 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження № 0000375 від 31 травня 2021 року відносно ОСОБА_5 , за обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 за обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та ОСОБА_8 за обвинуваченням, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні прокурором заявлені клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , з підстав наявності та актуальності ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22 листопада 2024 року вищевказане клопотання прокурора задоволено, продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів до 20 січня 2025 року (включно), а обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою строком на 60 днів до 20 січня 2025 року (включно), з визначенням розміру застави у розмірі 70 (сімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 211 960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Деснянського районного суду від 22 листопада 2024 року, в частині відмови у визначенні розміру застави скасувати та в якості альтернативного запобіжного заходу визначити обвинуваченому ОСОБА_5 заставу в розмірі 500 000 грн.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що судом першої інстанції поза увагою залишено те, що з моменту останнього продовження строку запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 змінилися обставини, які раніше враховувалися при обґрунтуванні продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Такими новими обставинами є повне вивчення наданих стороною обвинувачення доказів та повне визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 . Сторона захисту заявляє про те, що обвинувачений ОСОБА_5 не наполягає та вважає за недоцільне викликати та допитувати свідків по справі у зв`язку з повним визнанням вини та розкаянням. Крім того, по справі вивчені докази у повному обсязі, що свідчить про суттєве зменшення обсягу ризиків, що раніше враховувалися при обранні та продовженні запобіжного заходу. Відтак, сторона захисту вважає, що розмір застави в сумі 500 000 грн. повністю забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , тим більше, що останній після вироку має бажання укласти контракт з ЗСУ та прийняти участь в захисті Батьківщини.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження, які надійшли в порядку ст. 422-1 КПК України та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Враховуючи, що від учасників даного кримінального провадження не надходило клопотань про розгляд поданої апеляційної скарги за участю сторін, колегія суддів вважає за необхідне розгляд апеляційної скарги сторони захисту на ухвалу суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснювати без участі сторін кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України, ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 422-1 КПК України апеляційні скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, розглядаються не пізніш як через три дні після їх надходження до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 177, 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд першої інстанції врахував те, що ризик переховуватися від суду підтверджується тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, відповідальність за вчинення яких передбачено виключно у виді позбавлення волі. Крім того, даний ризик також підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_5 непрацевлаштований, не має стабільного доходу для існування та забезпечення власних потреб. Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, то суд першої інстанції врахував, що обвинувачений ОСОБА_5 офіційно непрацевлаштований, тобто не має стабільного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків, що свідчить про відсутність стримуючих факторів для вчинення іншого кримінального правопорушення. Окрім того, суд першої інстанції взявдо уваги обставини вчинення інкримінованогообвинуваченому кримінальногоправопорушення, їх характер.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 колегія суддів погоджується з висновком суду про те, обраний відносно останнього запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку, оскільки кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Відомостей, які б свідчили про неможливість подальшого застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стороною захисту не надано.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Посилання сторони захисту на визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 500 000 грн. - не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки враховуючи вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вправі не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні, в тому числі, особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом на даному етапі не встановлено, у зв`язку з чим колегія суддів вважає недостатнім застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Враховуючи наведене, ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 22 листопада 2024 року винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, є обґрунтованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 22 листопада 2024 року, якою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів до 20 січня 2025 року (включно) - без зміни.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3