Провадження № 1-кп/932/1119/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції),

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

представника заявника ОСОБА_7 ,

представника заявника ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000160 від 23.02.2023, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження № 0000160 від 23.02.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України.

Під час підготовчого провадження захисником обвинуваченої ОСОБА_6 подані до суду, у порядку ч. 2 ст. 303 КПК України, такі процесуальні документи:

-скарга на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна;

-скарга на постанову прокурора про доручення проведення досудового розслідування;

-скарга на постанову прокурора (заступника Генерального прокурора) від 04.06.2024 про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування.

На додаток до цього, під час підготовчого провадження надійшли такі клопотання про скасування заходів забезпечення кримінального провадження, а саме:

-скарга на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна, у порядку ч. 2 ст. 303 КПК України, подана в інтересах ОСОБА_9 ;

-клопотання про скасування арешту майна, у порядку ст. 174 КПК України, подана в інтересах власника майна ОСОБА_10 ;

-клопотання про скасування арешту майна, у порядку ст. 174 КПК України, подана в інтересах власника майна ОСОБА_11 .

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акта, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акта немає. Також просив проводити розгляд справи у відкритому судовому засіданні. Заперечив щодо задоволення скарг та клопотань. Зокрема, питання щодо повернення майна було предметом розгляду слідчого судді на стадії досудового розслідування. Майно було вилучено на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку, та було визнано речовим доказом у межах кримінального провадження.

Обвинувачена ОСОБА_6 та її захисники адвокат ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не заперечували щодо призначення справи до судового розгляду. Окрім того, захисники обвинуваченої підтримали подані скарги та просили їх задоволити.

Представники власників майна підтримали клопотання про скасування арешту та просили їх задовольнити.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши скарги та клопотання, дійшов таких висновків.

Питання можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта в кримінальному провадженні.

У відповідності до норм кримінально-процесуального закону щодо загального положення судового розгляду (ст. 2, 7, 8, 17, 20, 21-23, 28, 314 КПК України) судове провадження повинне здійснюватися у судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, а також проведено і завершено протягом розумного строку.

Згідно з частиною другою статті 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду.

Ухвалою суду від 25.12.2024 у межах кримінального провадження призначено підготовче судове засідання.

Ураховуючи позиції сторін кримінального провадження, перешкод для призначення судового розгляду судом не встановлено, підстави для прийняття рішення в порядку, передбаченому пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України відсутні, як і підстави для закриття кримінального провадження, передбачені пунктами 5-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України. Кримінальне провадження підсудне Бабушкінському районному суду міста Дніпропетровська.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, порушень вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта та були підставою для повернення обвинувального акта прокурору, судом не встановлено.

Судом проведено підготовку до судового розгляду, як і визначено час та місце судового розгляду, склад осіб, які підлягають виклику.

На підставі викладеного, суд уважає можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст.362 КК України, одноособово, у відкритому судовому засіданні, викликати у засідання прокурора, обвинувачену та захисників.

Щодо скарг на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна, у порядку ч. 2 ст. 303 КПК України.

Частиною першою ст. 303 КПК України визначено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, зокрема, у п. 1 вказується, що бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України, може бути оскаржена заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 2. ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього кодексу.

Відповідно до ч. 3. ст. 303 КПК України під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені п. 5 та 6 частини першої цієї статті, а саме: рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою та рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом.

Аналізуючи доводи скарг щодо наявності підстав для визнання незаконним неповернення тимчасово вилученого майна, суд виходить з того, що оскарження таких рішень на стадії підготовчого судового засідання не передбачено положеннями ч. 3 ст. 303 КПК України, з огляду на наступне.

У ст. 314-316 КПК України вказано, які рішення має право прийняти суд у підготовчому судовому засіданні та ст. 315 КПК України, які питання повинен вирішити суд пов`язані з підготовкою до судового засідання та взагалі не передбачають розгляд таких скарг судом під час підготовчого судового засідання.

З огляду на те, що наведені вище норми, не передбачають особливого порядку розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора у підготовчому провадженні, суд вважає, що такий розгляд не може відбуватися за загальними положеннями судового розгляду.

Як вбачається з положень п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні покладається на слідчих суддів.

Відповідно до ст. 303 КПК України, одним із способів такого судового контролю є можливість оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора саме під час досудового розслідування.

З огляду на викладене, скарга щодо неповернення тимчасово вилученого майна, могла бути предметом розгляду під час проведення досудового розслідування, а вирішення питання щодо повернення майна на цій стадії суд вважає передчасним, з огляду на те, що майно визнано речовим доказом, отже має доказове значення у кримінальному провадженні.

Крім того, фактично у скаргах, які стосуються повернення вилученого майна, ставиться питання про відсутність даних про арешт вилученого майна, яке мало бути негайно повернуто власнику. Вказані дані підлягають дослідженню судом під час судового розгляду шляхом оцінки законності прийняття процесуальних рішень під час досудового розслідування, перевірки наявності речових доказів у кримінальному провадженні, законності дій під час вилучення та передачі на зберігання майна тощо, тобто шляхом дослідження відповідних доказів, що має бути здійснено під час судового розгляду. Тому, оскільки докази, долучені до кримінального провадження, на даний час у підготовчому судовому засіданні не досліджувалися, зважаючи на наведені положення КПК України, заявлені скарги є передчасними, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Щодо скарг на постанову прокурора про доручення проведення досудового розслідування та на постанову прокурора (заступника Генерального прокурора) від 04.06.2024 про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування.

Відповідно до ст. 291 КПК України до початку судового розгляду до обвинувального акта можуть бути долучені тільки додатки, передбачені частиною четвертою вказаної статті. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Тому оцінка судом під час підготовчого судового провадження законності та обґрунтованості проведених у ході досудового розслідування процесуальних дій та прийнятих рішень слідчого чи прокурора виключно на підставі доказів, наданих однією із сторін, порушить принцип змагальності, згідно з яким сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів та інших доказів, особливо враховуючи, що такі відсутні в розпорядженні суду на цій стадії.

Враховуючи мету підготовчого судового засідання, на цій стадії суд не уповноважений здійснювати дослідження та оцінку будь-яких доказів, тим паче тих, які можуть впливати на доведення винуватості або невинуватості особи. Така оцінка надається судом лише після дослідження доказів під час судового розгляду в порядку, визначеному ст. 89, 94 КПК України.

На переконання суду саме під час судового розгляду підлягають дослідженню та оцінці усі процесуальні рішення та дії, у тому числі викладені в окремих документах, які можуть вплинути на оцінку допустимості та належності доказів у кримінальному провадженні.

Згідно з вимогами ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

При цьому, самі доводи скарг потребують фактично аналізу законності низки взаємопов`язаних процесуальних дій та рішень у кримінальному провадженні, усіх матеріалів кримінального провадження, оцінки доказів, становлять обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, оскільки обов`язок доведення належності та допустимості доказів згідно з вимогами ст. 91, 92 КПК України покладено на сторони.

Ба більше, надання оцінки на стадії підготовчого провадження законності дій прокурорів чи слідчих при проведенні певних процесуальних дій чи при винесенні відповідних процесуальних рішень під час досудового слідства у цьому кримінальному провадженні, може бути витлумачене як форма упередженості щодо оцінки доказів, які мають значення для встановлення певних фактів та обставин, на предмет їхньої належності та допустимості.

Відтак, на переконання суду твердження сторони захисту щодо допущених порушень під час досудового розслідування, заперечення з цього приводу сторони обвинувачення підлягають дослідженню судом під час судового розгляду шляхом оцінки законності прийняття процесуальних рішень та дій під час досудового розслідування, дослідження процесуальних документів та відповідних доказів, що має бути здійснено під час судового розгляду.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що розгляд по суті вказаних скарг під час підготовчого судового засідання був би передчасним, а тому приходить до висновку про необхідність залишити її без розгляду.

Одночасно, суд роз`яснює стороні захисту, що доводи викладені у скаргах будуть розглянуті на стадії судового розгляду, зокрема, під час дослідження доказів, а також під час надання їм оцінки в нарадчій кімнаті.

Щодо клопотань про скасування арешту майна, у порядку ст. 174 КПК України, подані в інтересах власників майна ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких зокрема віднесено арешт майна (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України).

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 4 ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Тобто, суд має право скасувати арешт майна лише з двох підстав, а саме у разі доведення існування обставин, які підтверджують, що арешт накладено необґрунтовано або в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

КПК України не визначає переліку обставин, за наявності яких суд може встановити такі підстави, однак логічне тлумачення відповідної норми свідчить, що перевіряючи наявність першої підстави, суд повинен враховувати обставини, які існували на час накладення арешту, а наявність другої - з огляду на існуючі обставини на час розгляду клопотання про скасування арешту майна.

Така підстава як необґрунтованість накладеного арешту не передбачає оцінку та перегляд по суті постановленого судового рішення про накладення арешту. КПК України визначає процедуру такого перегляду - виключно в апеляційному порядку. У протилежному випадку це становило би порушення принципу остаточності судового рішення «res judicata».

Обґрунтованість накладеного арешту може бути оцінена виключно з урахуванням обставин та доводів, які з тих чи інших причин не були предметом оцінки під час накладення арешту.

При цьому, відповідно до засади диспозитивності (ч. 3 ст. 26 КПК України), суд виходить тільки із тих обставин, на які посилаються учасники провадження. Саме на особу, яка звернулася із клопотанням про скасування арешту покладається обов`язок довести те, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У судовому засіданні представники власників майна вказали, що арешт на вилучене майно взагалі не накладався. Крім того, до клопотання про скасування арешту на майно, в інтересах ОСОБА_11 , не було долучено жодних документів, що підтверджують вилучення майна.

З огляду на наведені норми суд дійшов висновку, що розгляд клопотання про скасування арешту майна, на яке арешт не накладався, чинним КПК України не передбачено, оскільки можливі лише дві умови скасування арешту майна відповідно до ст. 174 КПК України, а тому у задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 8, 17, 20, 21-23, 26, 28, 174, 303, 314 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000160 від 23.02.2023, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, на 11 квітня 2025 року о 14 год. 30 хв.

Судовий розгляд проводити суддею одноособово у відкритому судовому засіданні в залі Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Викликати у судове засідання учасників кримінального провадження.

Доручити відповідальній особі Амур-Нижньодніпровського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації у м. Дніпрі скласти та направити до суду досудову доповідь щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 на судове засідання, яке відбудеться 11 квітня 2025 року о 14 год. 30 хв.

Роз?яснити обвинуваченій, що їй надається можливість брати участь у підготовці досудової доповіді. Участь особи у підготовці досудової доповіді полягає у наданні персоналу органу пробації інформації, необхідної для підготовки такої доповіді.

Скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 , на бездіяльність слідчого, що виразилась у неповерненні особі тимчасово вилученого майна залишити без задоволення.

Скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на постанову заступника Генерального прокурора від 04.06.2024 про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування - залишити без розгляду.

Скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на постанову прокурора про доручення проведення досудового розслідування - залишити без розгляду.

Скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , на бездіяльність слідчого, що виразилась у неповерненні особі тимчасово вилученого майна - залишити без задоволення.

Клопотання адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_11 , про скасування арешту майна, у порядку ст. 174 КПК України - залишити без задоволення.

Клопотання адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_10 , про скасування арешту майна, у порядку ст. 174 КПК України - залишити без задоволення.

Копію ухвали щодо виконання в частині складення досудової доповіді надіслати начальнику органу пробації для виконання та вручити обвинуваченій.

Ухвала суду апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено то проголошено 07 квітня 2025 року о 08 год. 40 хв.

Суддя ОСОБА_1