ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

30 січня 2025 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 22 листопада 2021 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, громадянина України, не працюючого, із середньою-спеціальною освітою, раніше неодноразово судимого, останній раз 07.06.2011 року Краматорським міським судом за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого за відбуттям покарання 25.09.2013 року, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним за ст. 185 ч. 2 КК України та призначено покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі; за ст. 186 ч. 2 КК України та призначено покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі статі 70 ч. 1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі,-

УСТАНОВИЛА:

В провадженні Дніпровського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 22 листопада 2021 року, яким його визнано винним за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_8 заявив про відмову від адвоката ОСОБА_7 , оскільки, на його думку останній не здійснює його захист на належному рівні, не реагує на його клопотання. Свій захист в подальшому він буде здійснювати самостійно.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав свою заяву, захисника ОСОБА_7 , який не заперечував проти задоволення заяви обвинуваченого, оскільки відмова від захисника є правом обвинуваченого, прокурора, який заперечував проти відводу захисника, так як для цього в даному випадку не має підстав, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до такого.

Згідно ч. 1 ст. 20 КПК України підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає, зокрема, у наданні йому можливості користуватися правовою допомогою захисника.

Відповідно до ст. 54 КПК України обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його.

Ст. 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

В силу положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, правозастосовної практики Європейського суду з прав людини, законодавчих приписів ст. 20 КПК України, суд повинен забезпечити реалізацію конституційного права обвинуваченого на захист.

Стаття 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» наголошує, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Правовими положеннями п. 3 ч. 3 ст. 42 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений має право на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження; на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів для оплати такої допомоги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 49 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою.

Пунктом 3 частини 2 статті 52 КПК України встановлено, що в інших випадках обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад (німі, глухі, сліпі тощо) не здатні повною мірою реалізувати свої права, - з моменту встановлення цих вад.

Відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу, для здійснення захисту за призначенням.

Під час апеляційного розгляду було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 перебував на обліку у наркологічному диспансері з 2006 р., знятий з обліку в 2007 р.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 1149 від 28.09.2017 р. ОСОБА_8 надавав суперечливі відомості, наявні обмани сприйняття, проявляв неадекватність вчинків.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 227 від 09.11.2017 р. ОСОБА_8 виявляв раніше й виявляє в теперішній час станом на 09.11.2017 р. психічні й поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що свого захисника він не має.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів доходить висновку, що заяву обвинуваченого ОСОБА_8 про відвід захисника ОСОБА_7 слід задовольнити частково, для забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_8 на захист відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 52 КПК України необхідно призначити захисника з Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги.

Керуючись ст.ст. 49, 52, 54 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву обвинуваченого ОСОБА_8 про відвід захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Прийняти відмову обвинуваченого ОСОБА_8 від адвоката ОСОБА_7 .

Доручити Південно-Східному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги призначити адвоката для надання обвинуваченому ОСОБА_8 правової допомоги та здійснення захисту у кримінальному провадженні за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 22 листопада 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_8 .

Копію ухвали надіслати для виконання Південно-Східному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги.

Розгляд кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 22 листопада 2021 року відкласти на 11 годину 30 хвилин 20 лютого 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: