Провадження № 1-кп/175/1084/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року селище Слобожанське Дніпровського

району Дніпропетровської області

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001749 від 09.11.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Краматорська Донецької області, громадян України, який має повну загально середню освіту, не одружений, не працюючий, 11 червня 2024 року засуджений Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ознаками ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк два роки, зареєстрований та фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 .,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

08.11.2024 року приблизно о 17 годині 40 хвилин ОСОБА_4 , який є особою, що була засуджена за ст. 309 КК України та з дня засудження не пройшло року знаходився на території міського цвинтаря, що розташований по вул. Дружба (Леніна) в м. Краматорську, а саме поряд із 2 вулицею, де на землі побачив згорток обмотаний синьою ізолюючою стрічкою. Взявши вказаний згорток ОСОБА_4 , будучи особою, яка періодично вживає психотропні речовини, зрозумів, що вказана речовина є психотропною речовиною- PVP. В цей момент у ОСОБА_4 , виник протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу для особистого вживання без мети збуту.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 , будучи особою, що була засуджена за ст. 309 КК України та з дня засудження не пройшло року поклав до правої кишені вдягненого на ньому жилета згорток обмотаний синьою ізолюючою стрічкою, тим самим незаконно, умисно, придбав та почав зберігати при собі психотропну речовину PVP для особистого вживання без мети збуту.

Цього ж дня, на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» був зупинений працівниками поліції знаходячись на території міського цвинтаря, що розташований по вул. Дружби, (Леніна) в м. Краматорську, для перевірки документів.

Під час якої, ОСОБА_4 , повідомив, що у правій кишені вдягненого на ньому жилета, зберігається психотропна речовина, після чого сам дістав та показав працівникам поліції психотропну речовину, яку незаконно придбав та зберігав при собі.

08.11.2024, у період з 18 годин 40 хвилин по 18 годину 56 хвилин, знаходячись на третій вулиці міського цвинтаря, що розташований по вул. Дружби (Леніна) в м. Краматорську, під час огляду місця події працівниками поліції виявлено та вилучено кристалічну речовину масою 0,5405 г яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) становить 0,4470 г, яку ОСОБА_4 , будучи особою, що була засуджена за ст. 309 КК України та з дня засудження не пройшло року умисно, незаконно придбав та зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчинені протягом року після засудження за ч.2 ст. 309 КК України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 вказаного вище кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України.

В зв`язку з тим, що обвинувачений повністю визнав свою провину та погодився з кваліфікацією вчиненого ним злочину, а прокурор та захисник не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і під час судового розгляду обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів щодо обставин, які характеризують особистість обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання, а дослідження інших доказів у провадженні не здійснювалось. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння зазначеними вище учасниками судового провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю та пояснив, що ним дійсно скоєно це кримінальне правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин. В скоєному кається та просить суд суворо не карати.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 був засуджений вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11.06.2024 року, за ознаками ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки, на шлях виправлення не став, офіційно не працює, має постійне місце мешкання, знаходиться під динамічним спостереженням у лікаря-нарколога, на обліку у лікаря психіатра як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями психічного характеру, не значиться.

Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, позицію сторони обвинувачення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, яке вважає необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.2 ст. 309 КК України, так, як виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції його від суспільства.

При цьому, суд при призначенні покарання має виходити не тільки з меж караності діяння, встановлених у відповідній санкції статті Особливої частини КК України, а й із тих норм Загальної частини КК України, в яких регламентуються цілі, система покарань, підстави, порядок та особливості застосування окремих його видів, а також регулюються інші питання, пов`язані з призначенням покарання, здатні вплинути на вибір (обрання) судом певних його виду і міри.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

Під час досудового розслідування обвинуваченому запобіжний захід не обирався, тому суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі положень ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним за ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, покарання за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11.06.2024 року, остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 2 місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дати звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази:

-DVD диск з відеозаписом огляду місця події від 08.11.2024 року зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-сейф-пакет № 6053729 з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонений PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,5079 г, що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області згідно з квитанцією № 14, знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 2387,70 грн.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1