Провадження № 1-в/638/192/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м. Харкова клопотання заступника начальника слідчого управління ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_3 про вирішення долі речових доказів,-

встановив:

21 січня 2025 року заступником начальника слідчого управління ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_3 про вирішення долі речових доказів у справі 638/17237/13-к, в якому просить розглянути можливість уточнення вироку суду від 14.03.2016 в частині вирішення долі речових доказів, а саме концентрата макової соломи, масою 0,59 г.

Учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, про час та місце судового засідання повідомлялись.

Відповідно до ч.5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось на підставі ч.4 ст.107 КПК України.

Суд, дослідивши клопотання, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку про таке.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з ч. 9 ст. 539 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Судом встановлено, що вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 березня 2016 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 317, ч.2 ст. 309 КК України та призначено йому покарання за ч.1 ст. 317 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки, за ч.2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки. Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_4 визначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 03(три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувано з 28 листопада 2014 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 зарахувано строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в СІЗО № 27 міста Харкова до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Документи постановлено залишити в матеріалах кримінальної справи.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів у розмірі 491 гривня 90 копійок.

Доля речових доказів вирішується на підставі статті 100 КПК України.

Натомість, в матеріалах справи відсутні докази зберігання чи передачі на зберігання зазначених у поданому клопотанні речових доказів.

На підставі викладеного, суд доходить висновку про відмову у задоволенні клопотання заступника начальника слідчого управління ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_3 про вирішення долі речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 537, 539 КПК України, суддя,-

постановив:

У задоволенні клопотання заступника начальника слідчого управління ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_3 про вирішення долі речових доказів- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua).

Суддя: ОСОБА_1