Справа № 307/4734/24
Провадження № 1-кп/307/313/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000728 від 12.09.2024 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, працює водієм на підприємстві ФОП " ОСОБА_4 ", заміжньої, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

11 вересня 2024 року близько 15 години, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Toyota» моделі «RAV4» державний номерний знак « НОМЕР_1 », проїжджаючи по вулиці Центральна в с. Вільхівці, Тячівського району, Закарпатської області, рухаючись по правій смузі руху у напрямку с. Добрянське, Тячівського району, Закарпатської області, навпроти приміщення №145, не забезпечила безпеку дорожнього руху, проявила неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та маючи можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, наближаючись до транспортного засобу з розпізнавальним знаком "Діти", що зупинився з увімкненими проблисковими маячками оранжевого кольору, в момент виникнення небезпеки для руху своєчасно не застосувала гальмування, порушуючи вимоги пунктів 2.3 «б»; 12.3; 124; 12,9 «б», 18.9 та 1.10 (в частині визначення поняття «небезпека для руху») Правил дорожнього руху, не справившись з керуванням допустила зіткнення з малолітнім пішоходом ОСОБА_7 , що в цей момент переходила дорогу в напрямку з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля.

Таким чином своїми діями ОСОБА_4 грубо порушила вимоги п. п. 2,3 (підпункт «б»); 12.3; 12.4; 12.9 «б», 18.9 та 1.10 Правил дорожнього руху України в яких сказано:

2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов?язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

12.3 "У разі виникнення перешкоди або небезпеки для руху, яку водій об?єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об?їзду перешкоди";

п.12.4 "У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год";

12.9 Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31»;

18.9 "Наближаючись до транспортного засобу з розпізнавальним знаком "Діти", що зупинився з увімкненими проблисковими маячками оранжевого кольору та (або) аварійною світловою сигналізацією, водії транспортних засобів, що рухаються по суміжній смузі, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб уникнути наїзду на дітей";

1.10 "Терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення:

... небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об?єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає ії) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому тіла лівої великогомілкової кістки, закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, чисельних саден лівої половини обличчя, які являються небезпечними для життя потерпілого в момент їх спричинення та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Вказані тілесні ушкодження отримані потерпілою ОСОБА_8 характерні для даної дорожньо-транспортної події, вкладаються у час пригоди, яка мала місце 11.09.2024 та знаходяться у причинному зв?язку з фактом даної дорожньо-транспортної події.

Таким чином, невиконання водієм ОСОБА_4 вказаних вимог пунктів 2.3«б»; 12.3, 12.4, 12.9 «б», 18.9 та 1.10 (в частині визначення поняття «небезпека для руху») ПДРУ знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, а саме: отриманням тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінальному правопорушенні визнала повністю та показала, що шкодує за вчинене, щиро розкаюється та не хотіла, щоб так вийшло. Також показала, що керує транспортними засобами близько семи років. Працює водієм, здійснює послуги з перевезенням. До її обов`язків входить перевезення товару, як по території України, так і за її межами. Транспортним засобом, яким здійснено ДТП керує останні три роки. Того дня вона перебуваючи за кермом свого автомобіля марки «Toyota» моделі «RAV4» поверталася додому, з своїми двома малолітніми дітьми та не перебувала під впливом алкоголю, або яких-небудь медичних препаратів. Рухаючись в с. Вільхівці в напрямку с. Добрянське, вона спостерігала їдучий попереду неї автобус жовтого кольору призначений для перевезення дітей. В один момент, коли вона знаходилась позаду цього автобуса на відстані близько 200 метрів, вказаний автобус включив показчик повороту праворуч та почав паркуватися на зупинці. В свою чергу вона включила лівий показчик поворот та почала об`їзд цього автобуса. Коли її автомобіль своєю передньою частиною вирівнявся з передньою частиною автобуса, вона відчула удар і одразу почала гальмувати. Вона зрозуміла, що здійснила наїзд на дитину, яка вибігла з правого боку, попереду автобуса. Додала, що в момент об`їзду розуміла, що з автобуса можуть виходити діти, однак не могла розрахувати, що дитина може вибігти так швидко. Після зупинки вона негайно поклала дитини до свого автомобіля на якому разом зі своїми двома малолітніми дітьми відвезла потерпілу в амбулаторію, що розташована неподалік. В подальшому швидка відвезла дитину до лікарні в м. Тячів. Вона в свою чергу також разом з дітьми поїхала вслід за швидкою до м. Тячів, щоб супроводжувати дитину, тому що, дуже переживала про її стан. Автомобіль отримав пошкодження з правої сторони. Вона повністю відшкодувала завдані потерпілій збитки та претензій до неї з боку потерпілої та її законного представника відсутні. Додала, що наразі у неї з малолітньою потерпілою та її мамою дуже хороші, дружні відносини. Дитина часто телефонує їй і запрошує прийти до неї в гості, просто посидіти та поговорити.

Вказала, що на її утриманні перебувають двоє малолітніх дітей, віком чотири і п`ять років. Які відвідують дитячий садок. Разом з дітьми вона проживає в с. Сасово. Садок, а також сімейний лікар, знаходиться в с. Вільхівці. Відстань від будинку до дитячого садка складає приблизно 9-10 кілометрів, а до сімейного лікаря - приблизно 15 кілометрів, а тому без автомобіля їй відвозити дітей буде значно утруднено. Окрім цього зазначила, що єдиним джерелом її доходу є робота на підприємстві ФОП « ОСОБА_4 », а тому просить не позбавляти її волі та права керування транспортним засобом.

Малолітня потерпіла будучи допитаною у порядку ст.354 КПК України у присутності законного представника - її матері ОСОБА_11 та начальника служби у справах дітей Тячівської міської ради ОСОБА_12 показала, що того дня вона їхала в автобусі жовтого кольору, який зупинився на місці де її повинна була чекати її мама. Вона хотіла перейти дорогу та піти до своєї мами, а потім вона навіть не помітила, як її збила машина. Зазначила, що її мама знаходилася на першій зупинці, в іншому місці, не там де зупинився автобус. Як автобус зупинився вона одразу першою вибігла з задніх дверей автобуса та побігла попереду нього, щоб перебігти дорогу. Автомобіля, що наїхав на неї вона не бачила. Їй відомо, що жінку, яка була за кермом автомобіля звати ОСОБА_4 . Цю жінку вона бачила коли була в лікарні. Вказала, що вона одужала та вибачила обвинуваченій, і просить її не карати. Вказала, що жодних претензій до обвинуваченої вона не має.

Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_11 показала, що безпосередньо, подію дорожньо-транспортної пригоди вона не бачила, так як очікувала дочку на іншій зупинці, яка знаходиться близько 600 метрів від тієї зупинки, де відбулася подія. Про дорожньо-транспортну подію дізналася вже тоді, як побачила, що автобус стоїть. Біля нього знаходилися свідки ДТП, які їй повідомили, що дитину відвезли в амбулаторію. Вже з амбулаторії разом з дочкою вони на швидкій поїхали в м. Тячів у лікарню. Зазначила, що жодних претензій до обвинуваченої вона не має, і в майбутньому мати не буде, так як остання все оплатила всі витрати, які були. Розписка, про те, що вона не має претензій до обвинуваченої, яка міститься в матеріалах справи написана нею власноручно та зміст зієї розписки відповідає її волі. З обвинуваченою примирилися. Вказала, що нещодавно дочка проходила огляд у лікаря та з дитиною все добре. Просила суд призначив ОСОБА_4 більш м`яке покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі та просить не позбавляти обвинувачену права керування транспортним засобом.

Розглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, крім повного визнання нею своєї вини, доведена повністю та підтверджується сукупністю наступних зібраних, досліджених та перевірених у судовому засіданні доказів.

Із рапорту старшого інспектора Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_14 від 11.09.2024 року адресованого на ім`я начальника Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_15 вбачається, що від фельдшера швидкої медичної допомоги надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 11.09.2024 року о 15 год. 29 хв. біля аптеки Дьордяй відбулося ДТП, водій на транспортному засобі невідомої марки здійснив наїзд на дитину, якій 7 років. Водій на місці події. Попередній діагноз: поверхнева травма голови та травма лівої ноги. Дитину везуть у Тячівську лікарню (а.с. 113-116).

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.09.2024 року вбачається про початок досудового розслідування кримінального провадження №0000728 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а.с.111-112).

Згідно з протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.09.2024 року проведеного у період часу з 16 год. 20 хв. по 17 год. 20 хв. та схемою і фототаблицею до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, встановлено місце дорожньо-транспортної пригоди, яке знаходиться за адресою: в АДРЕСА_2. Дорожня розмітка суцільна роздільна осьова лінія 1.1 ПДР та розмітка пішохідний перехід та знак 5.35.1 ПДР «Пішохідний перехід». На дорожньому покритті наявний слід речовини бурого кольору схожої на кров позначеної на схемі №1. На вулиці, наявне перехрестя нерівнозначних доріг, пряме в плані, асфальтобетонне, сухе, чисте. Праворуч та ліворуч розташована будівля сільського типу. На приміщенні №145 наявне відеоспостереження. (а.с. 117-130).

З протоколу огляду місця події проведеного 11.09.2024 в м. Тячів, Закарпатської області та фототаблиці до нього видно, що на автомобілі марки «Toyota» моделі «RAV4», державний номерний знак НОМЕР_2 наявні пошкодження в передній правій частині у вигляді відсутності декоративної накладки бампера. В правому краю наявні подряпини лакофарбного покриття, які також наявні на передній правій дверці (а.с. 131-137).

З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.09.2024 року складеного лікарем КНП «Тячівська районна лікарня» ОСОБА_16 вбачається, що за результатом огляду у ОСОБА_4 ознак сп`яніння не виявлено (а.с. 138).

З довідки від 11.09.2024 року виданої лікарем КНП «Тячівська районна лікарня» ОСОБА_17 вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходилася на лікуванні з приводу відкритого перелому лівої гомілкової кістки та перелом носа. Забійна рана лівої гомілки (а.с. 139).

Висновком експерта №17/09 від 19.09.2024 року судової автотехнічної експертизи стверджується, що на момент проведення огляду транспортного засобу робоча гальмова система автомобіля марки «Toyota» моделі «RAV4», д.н.3.« НОМЕР_1 » була працездатною і її технічний стан відповідав вимогам ПДР України. ???При дослідженні системи рульового керування автомобіля марки «Toyota» моделі «RAV4», державний номерний знак « НОМЕР_3 » встановлено, що на момент огляду і експертної перевірки дана система відповідала вимогам на експлуатацію, передбаченими ПДР. На момент проведення огляду шини коліс автомобіля марки «RAV4», державний номерний знак « НОМЕР_1 » мають залишкову висоту малюнка протектора більшу 1,6 мм. На момент проведення огляду шини за розміром та допустимим навантаженням відповідають моделі транспортного засобу, стан шин відповідає вимогам на їх експлуатацію, встановленим ПДР. При дослідженні зовнішніх світлових приладів автомобіля марки «RAV4», державний номерний знак « НОМЕР_1 » було встановлено, що на момент огляду і експертної перевірки тип та конструкція даних приладів відповідала вимогам на експлуатацією передбаченими ПДР. (а.с. 140-148).

Відповідно до висновку експерта №233 від 12.09.2024 в процесі судово-медичної експертизи ОСОБА_7 було виявлено відкритий перелом тіла лівої великогомілкової кістки, який виник в результаті однієї або більше локальних дій за механізмом удару в ділянку нижньої третини лівої гомілки. Удар було нанесено предметом, що в момент виникнення тілесного ушкодження мав характеристики твердого тупого предмета. Інші індивідуальні особливості контактної поверхні предмету в тілесному ушкодженні не відобразились. Згідно Наказу №6 МОЗ України п.п.2.1.1. від 17.01.1995 року вказані тілесну ушкодження відноситься до групи тяжких тілесних ушкоджень, так-як являється небезпечними для життя потерпілого в момент їх спричинення. З точки зору судово-медичної класифікації дорожньо-транспортної травми, характерними являються тілесні ушкодження, що виникають в конкретну фазу конкретного виду дорожньо-транспортної події. Тілесні ушкодження, що не вказують на конкретну фазу, класифікуються як не характерні, що не виключає можливості їх виникнення в процесі конкретної дорожньо-транспортної події. Дане тілесне ушкодження, з точки зору судово-медичної класифікації дорожньо-транспортної травми, являється характерним для першої фази зіткнення пішохода з транспортним засобом. Закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку виникла конструктивно (опосередковано) за механізмом струсу в результаті однієї або більше локальних дій за механізмом удару в ділянку голови. Удар було нанесено предметом, що в момент виникнення тілесного ушкодження мав характеристики твердого тупого предмета. Інші індивідуальні особливості контактної поверхні предмету в тілесному ушкодженні не відобразились. Згідно Наказу №6 МОЗ України п.п.2.3.3. від 17.01.1995 року вказане тілесне ушкодження відноситься до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, так-як подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров?я більше 6-ти, але менше 21-го дня. З точки зору судово-медичної класифікації дорожньо-транспортної травми, характерними являються тілесні ушкодження, що виникають в конкретну фазу конкретного виду дорожньо-транспортної події. Тілесні ушкодження, що не вказують на конкретну фазу, класифікуються як не характерні, що не виключає можливості їх виникнення процесі конкретної дорожньо-транспортної події. Дане тілесне ушкодження, з точки зору судово-медичної класифікації дорожньо-транспортної травми, являється не характерним зіткнення пішохода з транспортним засобом. Дане твердження не виключає можливості їх виникнення за умов вказаних в постанові. Чисельні садна лівої половини обличчя виникли в результаті чисельних локальних дій за механізмом тертя або удару-тертя в ділянці лівої половини обличчя. Садна будо спричинено предметами, що в момент виникнення тілесних ушкоджень мали характеристики твердих тупих предметів. Інші індивідуальні особливості контактних поверхонь предметів в процесі експертизи встановити не вдалось у зв?язку з недостатністю об?єктивних відомостей. Згідно Наказу №6 МОЗ України п.п.2.1.1. від 17.01.1995 року вказані тілесні ушкодження відноситься до групи тяжких тілесних ушкоджень, так-як являється небезпечними для життя потерпілого в момент їх спричинення. З точки зору судово-медичної класифікації дорожньо-транспортної травми, характерними являються тілесні ушкодження, що виникають конкретну фазу конкретного виду дорожньо-транспортної події. Тілесні ушкодження, що не вказують на конкретну фазу, класифікуються як не характерні, що не виключає можливості їх виникнення в процесі конкретної дорожньо-транспортної події. Дане тілесне ушкодження, з точки зору судово-медичної класифікації дорожньо-транспортної травми, являється характерним для четвертої фази зіткнення пішохода з транспортним засобом. Згідно даних медичної документації, давність виникнення даних тілесних ушкоджень відповідає заявленій даті 11 вересня 2024 р. (а.с. 152-158).

Відповідно до висновку експерта №1963 від 09.10.2024 за результатами проведеної судово-медичної (токсикологічної) експертизи в крові із вени громадянки ОСОБА_4 , 1998 р.н., не виявлено: метиловий, етиловий, н-пропіловий, н-бутиловий, н-аміловий спирти та їх ізомери. Забір крові проведено 11.09.2024 року о 18 год. 40 хв. (а.с. 159-162).

Висновком експерта №19/10 від 21.10.2024 року судової автотехнічної експертизи стверджується, що у заданій дорожній ситуації водій автомобіля марки «Toyota» моделі «RAV4» д.н.з « НОМЕР_4 » ОСОБА_4 у відповідності до вимог п.п. 2.3 (підпункт «б»); 12.3; 12.4; 12.9 «б», 18.9 та 1.10 (в частині визначення поняття «небезпека для руху») ПДРУ [15] повинна була вести свій автомобіль зі швидкістю не більше 50 км/год., бути уважною, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, та наближаючись до транспортного засобу з розпізнавальним знаком "Діти" , що зупинився з увімкненими проблисковими маячками оранжевого кольору, повинна була зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб уникнути наїзду на дітей. При заданих вихідних даних водій автомобіля марки «Toyota» моделі «RAV4» д.н.з. « НОМЕР_3 » ОСОБА_4 мала технічну можливість шляхом своєчасного негайного застосування екстреного гальмування в заданий момент виникнення небезпеки для руху уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 при русі зі швидкістю 50 км/год. При заданому комплексі вихідних даних умовою настання даної ДТП, з технічної точки зору, є факт невідповідності дій автомобіля марки «Toyota» моделі «RAV4» д.н.з. « НОМЕР_3 » ОСОБА_4 технічним вимогам п.п.2.3 (підпункт «б»); 12.3; 12.4; 12.9 «б», 18.9 та 1.10 в частині визначення поняття «небезпека для руху») ПДРУ знаходиться в причинно-наслідковому зв?язку з фактом ДТП та її наслідками (а.с. 163-165).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 14.10.2024 року, схемою до протоколу та фото таблицею до нього проведеного у період часу з 16 год. 40 хв. по 17 год. 15 хв. в АДРЕСА_2 вбачається що свідок ОСОБА_19 під час слідчого експерименту показав, що працює водієм спеціалізованого шкільного автобуса у Вільховецькому ліцеї. Того дня повертаючись додому рухався в с. Вільхівці по вулиці Центральна в напрямку с. Добрянське. Йому необхідно було висадити дітей, вибрав місце зупинки біля пішохідного переходу та зупинив автобус на правому узбіччі. Коли діти вийшли з автобуса, одна дитина (дівчинка) обійшла автобус спереду та почала переходити проїзджу частину дороги в напрямку з права на ліво. У цей момент стався наїзд легковим автомобілем марки Toyota моделі Rav4 передньою правою стороною на вказану дитину (а.с. 166-174).

З протоколу огляду предметів від 14.10.2024 видно, що об`єктом огляду являється шкільний автобус жовтого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_5 . На автобусі наявні наліпки «Шкільний автобус», знак обмеження максимальної швидкості 70 км/год. та в задній частині знак «обережно діти». В передній та задній частині на даху автобуса наявні жовтого кольору світлодіодні маячки (а.с. 175-178).

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 вбачається, що автомобіль марки «Toyota» моделі «RAV4», державний номерний знак НОМЕР_2 , належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мешканці АДРЕСА_1 (а.с.179-180).

Таким чином, оцінивши в сукупності вищенаведені докази, які узгоджуються між собою щодо фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_4 11 вересня 2024 року близько 15 години, керуючи технічно справним автомобілем марки «Toyota» моделі «RAV4» державний номерний знак « НОМЕР_1 », проїжджаючи по вулиці Центральна в с. Вільхівці, Тячівського району, Закарпатської області, рухаючись по правій смузі руху у напрямку с. Добрянське, Тячівського району, Закарпатської області, навпроти приміщення №145, не забезпечила безпеку дорожнього руху, проявила неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та маючи можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, наближаючись до транспортного засобу з розпізнавальним знаком "Діти", що зупинився з увімкненими проблисковими маячками оранжевого кольору, в момент виникнення небезпеки для руху своєчасно не застосувала гальмування, порушуючи вимоги пунктів 2.3 (підпункт «б»); 12.3; 124; 12,9 «б», 18.9 та 1.10 (в частині визначення поняття «небезпека для руху») Правил дорожнього руху, не справившись з керуванням допустила зіткнення з малолітнім пішоходом ОСОБА_7 , що в цей момент переходила дорогу в напрямку з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля, внаслідок чого малолітня ОСОБА_8 отримала тяжкі тілесні ушкодження, які являються небезпечними для життя потерпілого в момент їх спричинення, чим вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 286 КК України за кваліфікуючою ознакою - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд визнає:

- визнання своєї вини, щире каяття, яке виражалося впродовж всього судового розгляду у вигляді жалю про вчинене та власному осуді та бажанні усунення негативних наслідків,

- активне сприяння розкриттю злочину, яке виражалося у правдивості та послідовності показів обвинуваченої щодо обставин події,

- а також вжиття обвинуваченою заходів щодо негайного, після вчинення ДТП надання малолітній потерпілій медичної допомоги та її доставку до лікарні.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , судом не встановлено.

У судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_4 зокрема:

Згідно вимоги ВІТ ГУНП в Закарпатській області від 18.10.2024 року вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до кримінальної відповідальності не притягувалася (а.с.81).

З довідки №504/01-20 від 22.10.2024 року виданої директором КНП «Тячівська районна лікарня» вбачається, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря психіатра та нарколого не значиться (а.с.185).

Згідно характеристики від 18.10.2024 року виданої заступником Вільховецького сільського голови ОСОБА_20 вбачається, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно є дружелюбною, працелюбивою, спокійною, врівноваженою. З сусідами не конфліктує, підтримує міцні соціальні зв`язки з громадськістю (а.с. 186, 199).

З довідки №1601 від 13.12.2024 року виданої заступником Вільховецького сільського голови ОСОБА_20 та копій свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 та свідоцтв про народження дітей серії НОМЕР_8 та НОМЕР_9 вбачається, що до складу сім`ї ОСОБА_4 входить чоловік ОСОБА_21 та двоє малолітніх дітей - ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . (а.с. 188-198, 198).

Згідно розписки від 23 жовтня 2024 року законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_23 стверджує, що ОСОБА_4 повністю відшкодувала матеріальну та моральну шкоду заподіяну кримінальним правопорушенням, а саме пов`язану з наїздом на малолітню ОСОБА_7 , що мало місце 11 вересня 2024 року. Даною розпискою підтверджує те, що немає до ОСОБА_4 будь-яких претензій матеріального характеру, що стосуються відшкодування майнової та/або моральної шкоди, витрат на лікування, реабілітацію, сторонній догляд, інших супутних витрат, втраченої вигоди, компенсацій, а також будь-яких інших можливих збитків та витрат, відшкодування яких передбачено чинним законодавством України для подібних випадків і в майбутньому таких претензій чи вимог до ОСОБА_4 мати не буде, цивільний позов пред`являти не буде (а.с. 190-191).

Судом також досліджена досудова доповідь відпові до якої, надано висновок про те, що рівень ризику вчинення обвинуваченою повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінюється як низький (а.с. 89-90).

За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, зі змінами від 06.11.2009 року, звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У пункті 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звернуто увагу суддів на те, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, дані про особу винної, яка заміжня, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках в лікарів психіатра та нарколога не значиться, раніше не судима, перебування на її утриманні двох малолітніх дітей, наявності постійного місця робти та декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій, її поведінку після вчинення злочину, з урахуванням відсутності на час розгляду справи претензій потерпілої та її законного представника та повне відшкодування шкоди, низький ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, пов`язаного проти безпеки руху та експлуатації транспорту, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 і попередження вчинення з її боку нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, а тому щодо неї необхідно і доцільно призначити покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк, із звільненням її від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням передбачених ст. 76 КК України обов`язків.

Вирішуючи питання призначення додаткового покарання суд враховує, обставини наявності на утриманні обвинуваченої двох малолітніх дітей та те що єдиним джерелом її доходу є робота на посаді водія, що випливає з наказу №1-К від 23.05.2024 року «Про прийняття на роботу» та трудового договору згідно яких ОСОБА_4 працює водієм в ФОП ОСОБА_21 з 23.05.2024 (а.с. 200). Суд також враховує, віддаленість місця проживання обвинуваченої від місця розташування дошкільного навчального закладу та медичного закладу, що зумовлює необхідність доставки малолітніх дітей, які знаходяться на її утриманні з використанням транспортного засобу. З цих підстав висловлені в судових дебатах позиції захисника та прокурора про те, що позбавлення обвинуваченої права керування транспортним засобом, поставить ОСОБА_4 та її сім`ю в скрутне матеріальне становище є такими що заслуговують на увагу, а тому обвинуваченій слід призначити покарання без позбавлення права керування транспортним засобом.

Суд вважає, що призначення обвинуваченій саме такого покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, є співмірним протиправним діянням, і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Обраний відносно обвинуваченої ОСОБА_4 згідно ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 2.12.2024 року запобіжний захід у вигляді домашнього арешту закінчився 30.01.2025. Клопотань про обрання або продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу стороною обвинувачення не заявлено.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи вищенаведене, арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 13 вересня 2024 р. на автомобіль марки «Toyota» моделі «RAV4», державний номерний знак НОМЕР_2 , який згідно реєстраційного талону НОМЕР_6 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мешканка АДРЕСА_1 , з забороною користування, розпорядження та відчуження, підлягає скасуванню (а.с. 149-151).

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішується судом у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 174, 368-370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити їй покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки без позбавлення права керувати транспортним засобом.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного їй покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 13.09.2024 року, на автомобіль марки «Toyota» моделі «RAV4», державний номерний знак НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мешканці АДРЕСА_1 , скасувати.

Речові докази:

- автомобіль марки «Toyota» моделі «RAV4», державний номерний знак НОМЕР_2 , повернути власнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мешканці АДРЕСА_1 або уповноваженій нею особі.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, захиснику, прокурору та надіслати потерпілій та її законному представнику.

Головуючий ОСОБА_1