У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів

судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 3 січня 2025 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 3 січня 2025 року у задоволенні скарги заявника ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Заявник ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень, зазначених у його заяві, розпочати досудове розслідування та надіслати йому витяг з ЄРДР.

Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу.

Заявник, не погоджуючись з рішенням слідчого судді, наголошує на тому, що відповідно до положень ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно зобов`язані внести відповідні відомості до ЄРДР, після отримання заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, чого не зроблено.

Апелянт вважає, що зазначення слідчим суддею про те, що матеріали справи не містять копії його заяви про вчинення кримінального правопорушення - не є підставою для відмови у задоволенні скарги. При цьому, у скарзі наведені обставини, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

Апелянт, посилаючись на вимоги ч. 4 ст. 214 КПК України, стверджує, що відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню із задоволенням його вимог.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Заявник ОСОБА_5 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Скарга обґрунтована тим, що 18.12.2024 р. ОСОБА_5 отримав повідомлення Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, про те, що відомості про кримінальне правопорушення за його повідомленням безпідставно не внесені до ЄРДР.

Слідчий суддя встановив, що матеріали скарги ОСОБА_5 не містять копії поданої ОСОБА_5 скарги до Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, у зв`язку з чим, неможливо перевірити зазначені у ній відомості щодо можливого вчинення кримінального правопорушення. Разом з цим, наявна копія відповіді вказаного управління, за змістом якої звернення ОСОБА_5 від 31.10.2024 р., щодо можливих неправомірних дій працівників поліції під час досудового розслідування, розглянуто, підстав для внесення відомостей до ЄРДР не має.

Зважаючи на наведене, оскільки у скарзі заявника відсутні обставини, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для внесення до ЄРДР відомостей за скаргою ОСОБА_5 .

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Розгляд скарги на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, обумовлює необхідність дослідження слідчим суддею самого повідомлення (заяви) про вчинення кримінального правопорушення на предмет того, чи може воно бути підставою для порушення кримінального провадження.

Слідчий суддя в даному випадку не може виконувати абсолютно формальну функцію судового примусу уповноважених осіб вносити до ЄРДР всі без виключення заяви і повідомлення, які ними отримуються.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин, є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР. При цьому, реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 р. відмітив, що КПК України передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Аналіз зазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Як вбачається з матеріалів провадження, у скарзі, на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, заявник ОСОБА_5 зазначає, що посадові особи вказаного управління поліції не виконали вимоги чинного законодавства, а саме не внесли до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення з його заяви від 31.10.2024 р.

У матеріалах скарги відсутня копія заяви ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, апеляційний суд позбавлений можливості перевірити викладені в ній доводи стосовно обставин вченого, на його думку, кримінального правопорушення. Крім того, у скарзі, заявником не наводяться будь-які обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а наводяться лише положення кримінального процесуального закону, щодо обов`язкового виконання слідчим або прокурором вимог ст. 214 КПК України та внесення до ЄРДР відомостей, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, апеляційний суд доходить висновку, що заявником, не наведено фактичних даних, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин, відсутні підстави для внесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_5 , а тому слідчий суддя дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні скарги на підставі того, що подана скарга не містить обставин кримінального правопорушення, з чим погоджується і апеляційний суд, апеляційна скарга є необґрунтованою, і апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Посилання апелянта на те що, викладені в заяві відомості про вчинення кримінальних правопорушень підлягали обов`язковому внесенню в ЄРДР та слідчий повинен був розпочати досудове розслідування, є неспроможними з огляду на наступне.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

Разом з тим, зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Апеляційний суд звертає увагу, що обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в Єдиному реєстрі досудових розслідувань та законодавцем чітко розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 3 січня 2025 про відмову у задоволенні скарги заявника ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР залишити без змін, апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3