Справа № 308/9394/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

у присутності:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

та його законного представника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

та його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у спрощеному провадженні щодо кримінальних проступків обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/667/24 (справа 3 308/9394/24), відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001212 від 21.11.2023 року, про обвинувачення, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Мукачево, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

20 листопада 2023 року, близько 12 години 00 хвилин ОСОБА_7 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, під час словесної конфліктної ситуації з потерпілим неповнолітнім ОСОБА_4 наніс останньому правою рукою один удар в область обличчя, у результаті чого спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді травматичного набряку на нижній повіці лівого ока, садна на зовнішній поверхні правої вушної раковини, ЗЧМТ, струс головного мозку, що проявилося ністагмом, позитивним симптомом ОСОБА_9 , які потягли за собою розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше як три тижні, 21 день, по цій ознаці згідно з п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, з короткочасним розладом здоров`я.

Такими діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Як зазначено у ч. 3 ст. 381 КПК України, спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Згідно з ч. ч. 3 ст. 382 КПК України суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Судом з`ясовано, що прокурором додано до обвинувального акту письмову заяву підозрюваного ОСОБА_7 від 29.05.2024, складену в присутності захисника ОСОБА_8 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням (дізнанням) обставинами за обставин, викладених вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_4 також згідно із заявою від 30.05.2024 надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, був ознайомлений із обмеженнями права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та погодився із встановленими досудовим розслідування обставинами.

Проте, у подальшому законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 подала до суду заяву, за якою просила перейти до загального порядку розгляду кримінального провадження.

За ухвалою від 06.11.2024 року судом було прийняти до свого провадження обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні, призначено кримінальне провадження до судового розгляду в судовому засіданні, у яке викликано учасників судового процесу.

Судовий розгляд проведено лише стосовно ОСОБА_7 , якому висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, згідно з вимогами статті 337 КПК України. Під час судового розгляду прокурор не змінював обвинувачення, не висував додаткове обвинувачення обвинуваченому.

Обвинувачений ОСОБА_7 , після роз`яснення йому суті обвинувачення та правової кваліфікації кримінального правопорушення (проступку), а також положень ст. 63 Конституції України і ст. 18 КПК України, пояснив, що обвинувачення йому зрозуміле, свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті він визнає, погодився давати покази суду. При цьому потерпілий, його законний представник та представник заперечили проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КК України. У відповідності до ст. 349 КПК України, після проголошення сторонами вступних промов, ухвалою суду був затверджений повний порядок дослідження доказів.

Допитаний судом потерпілий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , пояснив суду наступне: подія відбувалася 20.11.2023 року близько 12 год. за адресою: АДРЕСА_4 . У квартирі був він і ОСОБА_7 , свідків події не було. ОСОБА_7 побив його кулаком по голові, ще було багато ударів по тулубу, у скроню, по вуху, під оком. Обвинувачений бив його кулаками, обома руками, з боків, в лікті, штовхав, по тулубу були три удари в печінку, спереду у живіт, два удари по носу, йшла кров з носу. Внаслідок чого у нього був струс мозку, забій під оком, тріснута шкіра, забій вуха з вуха йшла кров (зовнішня раковина). ОСОБА_7 на вихідних написам йому смс і спитав коли він приїде, повідомив, що у нього буде ночувати друг, вони поспорили, у понеділок він приїхав на навчання, на кухні розкладав свої речі, зайшов ОСОБА_7 і накинувся на нього з кулаками коли він сидів на стільчику, після чого він впав, потім піднявся, а обвинувачений продовжував наносити йому удари. У відповідь він лише намагався відштовхнути обвинуваченого, не бив його. Коли обвинувачений побачив, що у нього йде кров, він зупинився і сказав, щоб його через тиждень не було у квартирі. Після побиття, він пішов в університет, там йому надали допомогу. Потім він зателефонував батькам, а коли повернувся на квартиру обвинуваченого там вже не було. у лікарню звернувся через 3 дні, сильно боліла голова, проходив обстеження та лікування у лікарні із 27.11.2023 по 05.12.2023 року на стаціонарному відділенні. Обвинувачений перед ним так і не вибачився, не цікавився його здоров`ям. Друзями вони ніколи не були, були просто знайомі, разом знімали квартиру, домовлялися нікого не водити на квартиру. Бійку він не провокував, просто повідомив обвинуваченому що йому не подобається, що він приводить до себе друзів і вони можуть користуватися його речами.

Обвинувачений ОСОБА_7 пояснив суду наступне:об 11.02 20.11.2023 року він був у під`їзді і зайшов у квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , після другої пари в університеті, у квартирі був ОСОБА_10 , він спитав у нього в чому у нього претензії, у нього ночувала дівчина. ОСОБА_10 висунув претензії, що вони накрутили комунальні послуги, 2 дні дівчина жила у квартирі, немає гарантії, що вони не користувалися його речами, тому він не хоче щоб хтось приходив у квартиру. Вони розмовляли близько години, потім емоції взяли верх і він наніс один удар правою рукою, кулаком у ліву вилицю потерпілого, він відлетів у стіну, табуретка поламалася, ОСОБА_10 впав на підлогу, як він не пам`ятає. Потім ОСОБА_10 встав, був у агресії і почав давати йому відсіч, штовхнув його, бив він не пам`ятає куди, у подальшому у нього був справа синець на вилиці, проте у поліцію та до лікаря він не звертався. Він обхватив ОСОБА_10 за пояс щоб зупинити бійку, тому, що побачив кров у нього з носа і з вуха, попросив вибачення, повів його у ванну кімнату, допоміг змити кров. Була істерика у обох, вони плакали, кричали. Потерпілий не просив про допомогу, тому він не викликав швидку. Він зібрав речі і одразу поїхав додому до м. Мукачево, а потерпілий вийшов на балкон. Відвідував психолога, пропрацював свою поведінку. Після події вони із ОСОБА_10 взагалі не спілкувалися, він йому написав щоб примиритися, а ОСОБА_10 взагалі йому не відповів. Вину визнає, у судовому засіданні вибачився перед потерпілим. Порядок користування квартирою вони ретельно не погоджували із потерпілим, батьки платили порівну за квартиру, тому він вважав, що може привести до себе друга або дівчину, і не думав, що це є проблемою, проте потерпілий був іншої думки, головна претензія була щоб не чіпали його речі.

Свідки у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Безпосередньо в судовому засіданні судом досліджені всі матеріали кримінального провадження № 0001212 від 21.11.2023 року, при цьому у якості доказів приймаються до уваги наступні документи:

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.03.2024 року із довідкою до нього, згідно якого потерпілий ОСОБА_4 впізнав ОСОБА_7 , як особу чоловічої статі, середнього зросту, віком приблизно 18 років, худорлявої тіло будови, яка нанесла йому тілесні ушкодження у день події;

-висновок експерта Ужгородського міжрайонного відділення судово медичної експертизи від 25.12.2023 року № 440, за яким: на момент судово - медичного обстеження неповнолітнього ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження у виді: травматичного набряку та крововиливу на нижній повіці лівого ока; садини на зовнішній поверхні правої вушної раковини. Згідно даних консультації нейрохірурга від 24.11.2023 року у нього встановлений діагноз ЗЧМТ. Струс головного мозку. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення. По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження вкладаються в час події, яка мала місце 20.11.2023 року. У зв`язку з ненаданням медичної документації, вказати ступінь тяжкості тілесних ушкоджень не представляється можливим

- висновок експерта Ужгородського міжрайонного відділення судово медичної експертизи від 23.05.2024 року № 161, за яким: на момент судово - медичного обстеження неповнолітнього ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження у виді: травматичного набряку та крововиливу на нижній повіці лівого ока; садини на зовнішній поверхні правої вушної раковини. Згідно медичної карти стаціонарного хворого № 9981 з КНП «Обласна дитяча лікарня» ЗОР м. Мукачево, де знаходився на лікуванні з 27.11. по 05.12.2023 року , у нього встановленні тілесні ушкодження : ЗЧМТ. Струс головного мозку , що проявилося ністагмом , позитивним симптомом ОСОБА_9 . Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення , можливо при нанесенні ударів руками сторонньої людини , або при ударах об тупі тверді предмети , при падінні з висоти власного зросту . По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження вкладаються в час події, яка мала місце 20.11.2023 року. Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я тривалістю понад 6-ть днів, але не більше як три тижні (21 день) і по цій ознаці, згідно п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Керуючись вищевказаними «Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, виявленні тілесні ушкодження, не були небезпечними в момент їх спричинення. Встановлене, при МСКТ головного мозку розширення цистерн в зоні лівої півкулі мозочка та правобічний сколіоз І ст., який встановлений при рентгенографії хребта від 4.12.2023 року, являється захворюванням і до травми, спричиненої 20.11.2023 року відношення не має.

Жодних заперечень від сторони обвинувачення та сторони захисту щодо належності та допустимості доказів до суду не надходило, тому судом решта документів не описується, оскільки вони були досліджені саме з метою перевірки належності та допустимості вищезазначених доказів.

З урахуванням викладеного суд вважає, що належними та допустимим доказами доведено, що у діях обвинуваченого ОСОБА_7 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тому є обґрунтовані підстави для визнання його винним за цією статтею КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При вивченні особи обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Мукачево, громадянин України, українець, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за яким проживає фактично, навчається в УЖНУ, на обліку у лікарів нарколога, фтизіатра та психіатра не перебуває, раніше не судимий, тобто має постійне зареєстроване місце проживання, міцні соціальні зв`язки, навчається, неофіційно підробляє кур`єром.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до статті 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; молодий вік обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є проступком, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , той факт, що останній має постійне зареєстроване місце проживання, міцні соціальні зв`язки, навчається, неофіційно підробляє кур`єром, раніше не судимий, наявність трьох обставин, які пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, молодий вік обвинуваченого; відсутність обставин, які обтяжують покарання; суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125 КК України мінімального покарання, встановленого санкцією зазначеної статті у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн.

Потерпілим та його законним представником і представником був поданий цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 50 000,00 грн.

В обґрунтування цивільного позову цивільний позивач зазначив наступне.

У зв`язку із ушкодженням здоров`я, заподіяного вчиненням відповідачем кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, позивачу завдана моральна шкода, яка полягала у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв`язків, які позначили негативні зміни у його житті, викликали негативні переживання та спогади, потребу в униканні аналогічних обставин, насторогу, тривогу, емоційні та тілесні реакції при згадуванні, фіксованість уваги на проблемі одужання, фізичної та правової реабілітації, переживання болю, фізичних незручностях і психологічному дискомфорті, значну відірваність від активного соціального життя, знижений настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційну напругу, почуття образи, обурення, приниженої гідності. Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу (на лікування, проведення правових заходів).

Обвинувачений цивільний позов визнав частково у розмірі 10 000,00 грн., а його захисник в частині 5 000,00 грн.

Прокурор не заперечив проти задоволення цивільного позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Проте, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для повного відшкодування шкоди з огляду на наступне.

Як зазначено у ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як зазначено у п. 9 постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 № 4 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує вимоги розумності і справедливості, а також приймає до уваги характер кримінального правопорушення та глибину фізичних і душевних страждань потерпілого, пов`язаних із завданням йому легких тілесних ушкоджень, вважає позов обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 7 000,00 грн.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази відсутні. Арешт на майно не накладався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 128, 129, 369-371, 373-376, 381-382, 615, 393-395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн. (Вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер суду невідомий, на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_2 , 7 000,00 грн. (Сім тисяч гривень) моральної (немайнової) шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

В задоволенні решти вимог за цивільним позовом відмовити.

Роз`яснити обвинуваченому, що у відповідності до ч. 5 ст. 53 КК України у разі несплати штрафу та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути може бути оскаржений в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії стороною кримінального провадження.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1