Справа № 441/164/25 1-кп/441/107/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2025 м. Городок

Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №0000014 від 21 січня 2025 року на

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Арламова Воля Мостиського району Львівської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, не працюючого, з інвалідністю 2 групи, судимого:

10.01.2023 Городоцьким районним судом Львівської області за ст. 126-1 КК України на 5 місяців арешту;

20.03.2023 Городоцьким районним судом Львівської області за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 71 КК України на 5 місяців 10 днів арешту;

09.10.2024 Городоцьким районним судом Львівської області за ст. 390-1 КК України до покарання у виді 2 років пробаційного нагляду;

20.12.2024 Городоцьким районним судом Львівської області за ст. 390-1 КК України, із застосування ст. 71 КК України на 2 роки пробаційного нагляду, проживаючого на АДРЕСА_1

за ст. 390-1 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , 11 січня 2025 року о 18 год. 30 хв., достовірно знаючи, що 17 липня 2024 року Городоцьким районним судом Львівської області у справі №441/1702/24 стосовно нього видано та тут же ознайомлено під підпис обмежуваний припис на строк 6 (шість) місяців, із визначенням йому заборони перебувати у місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_4 за адресою на АДРЕСА_1 , нехтуючи обмежувальним приписом, порушуючи встановлені судом тимчасові обмеження, реалізуючи свій намір, спрямований на умисне невиконання обмежувального припису, порушуючи встановлені судом тимчасові обмеження, прибув до місця проживання ОСОБА_4 , що на АДРЕСА_1 , там виражався нецензурною лайкою вимагаючи спілкування з потерпілою, чим умисно порушив вимоги обмежувального припису, виданого рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 17 липня 2024 року, а саме: перебувати у місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_4 на АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

ОСОБА_3 у заяві від 28 січня 2025 року складеній у присутності захисника ОСОБА_5 , беззаперечно визнав вину у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ст. 390-1 КК України, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КК України і згідний на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні у його відсутності.

Потерпіла ОСОБА_4 у заяві від 28 січня 2025 року не заперечує встановлені досудовим розслідуванням обставини, з обмеженням права апеляційного оскарження ознайомлена, просить про розгляд обвинувального акта на ОСОБА_3 за ст. 390-1 КК України у спрощеному провадженні за її відсутності.

За вимогами частини 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

ОСОБА_3 свою вину визнав, встановлені під час дізнання обставини не оспорює, згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена повністю, оскільки він умисно не виконав застосований до нього судом обмежувальний припис, його дії суд кваліфікує за ознаками ст. 390-1 КК України.

Обираючи покарання ОСОБА_3 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його особу, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, характеризується негативно, не працює, має інвалідність, обставини, що пом`якшують покарання - каяття, сприяння розкриттю кримінального правопорушеннята обтяжуючі покарання обставини - вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Санкцією статті 390-1 КК України передбачено покарання у виді пробаційного нагляду на строк до двох років або обмеження волі на той самий строк.

Пробаційний нагляд не призначається особам, які під час відбування цього виду покарання вчинили кримінальне правопорушення (ч. 5 ст. 59-1 КК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 61 КК України, обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Згідно інформації Львівського РС №1 філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області від 24 січня 2025 року, ОСОБА_3 засуджений 09 жовтня 2024 року вироком Городоцького районного суду Львівської області за ст. 390-1 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду, з 13 листопада 2024 перебуває на обліку у районному секторі №1 та виконує покладені на нього обов`язки, а інкриміноване йому у вину кримінальне правопорушення у цьому провадженні він вчинив 11 січня 2025 року, тобто під час відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Із копії Довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії №616387 Серія 12 ААГ від 16 січня 2024 року, із копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 Серія НОМЕР_2 від 06 березня 2024 року убачається, що ОСОБА_3 є особою з інвалідністю 2-ої групи, безтерміново.

Враховуючи вищенаведене, положення ст. 59-1, ст. 61 КК України, суд дійшов висновку, що у цьому випадку покарання у виді пробаційного нагляду або ж обмеження волі, яке передбачено санкцією ст. 390-1 КК України, не може бути призначене ОСОБА_3 , відтак останнього слід визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України, без призначення покарання.

Цивільний позов не заявлено, запобіжний захід обвинуваченому у провадженні не обирався.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 59-1, 61, 368-371, 373, 374, 381, 394, 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим за ст. 390-1 КК України, без призначення покарання.

Речові докази: DVD-R диск «ALЕRUS», 4,7 GB/120 min. - залишити в матеріалах судового кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Городоцький районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_6