В И Р О К

Іменем України

17 лютого 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грецької Республіки, із повною середньою освітою, одруженого, пенсіонера, менеджера ТОВ «ДІАМАНТ», зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 201-1, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК,

в с т а н о в и в:

22 листопада 2024 року між прокурором ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_8 укладено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000004.

З угоди вбачається, що ОСОБА_9 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 27.03.2019. У невстановлений день, час та місці на початку лютого 2024 року з метою реалізації заздалегідь виниклого умислу на переміщення з приховуванням від митного контролю лісоматеріалів, ОСОБА_9 звернувся до ОСОБА_10 , та запропонував останньому допомогу у його підприємницькій діяльності, спрямованій на постачання лісоматеріалів за зовнішньо-економічними контрактами, а саме у супроводженні митного оформлення зазначеного виду товарів. З метою виконання зазначених повноважень, ОСОБА_11 , будучи впевненим у добропорядності намірів ОСОБА_9 , який є його батьком, 05.02.2024 видав довіреність на ім`я ОСОБА_9 , якою уповноважив останнього на виконання всіх юридично-значимих дій, пов`язаних з транспортуванням та митним оформленням на території України продукції, а саме дерев`яних виробів.

У подальшому, реалізуючи свій умисел наприкінці лютого 2024 року, перебуваючи в м. Житомир по вул. Степана Бандери, 7, ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки бажаючи їх настання, достовірно знаючи про заборону експорту лісоматеріалів необроблених, з метою їх переміщення через митний кордон України шляхом незаконного уникнення указаної заборони, з використанням кодів прикриття через декларування їх під виглядом інших товарів, звернувся до митного брокера ОСОБА_12 для придбання послуг з допомоги у оформленні та поданні митної декларації та супутніх до неї документів, надавши для цього ОСОБА_12 завідомо підроблений офіційний документ, який містив неправдиві відомості щодо походження лісоматеріалів, а також їх найменування та характеристик, які підлягали експорту, а саме: сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів №0123 від 08.02.2024 на ім`я ФОП « ОСОБА_11 » ІПН НОМЕР_1 , із зазначенням найменування товарів - «пиломатеріали необрізні природня вологість сосна б/с 60х70-290х1200мм» об`ємом 24,056 м3 та коду товару згідно Українського класифікатора товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), достовірно знаючи, що вказаний товар за його справжніми характеристиками відповідає коду УКТ ЗЕД, як «лісоматеріали необроблені, з видаленою або невидаленою корою або заболонню, або начорно брусовані або небрусовані» з сосни, які відповідно до ст. 2 Закону України «Про особливості державного регулювання діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів» (зі змінами та доповненнями, чинними станом на 01.02.2024) від 08.09.2005 № 2860-ІУ заборонені до вивозу з території України строком на 10 років з 01.01.2017, вживши у такий спосіб всіх можливих заходів щодо утруднення виявлення указаних лісоматеріалів, заборонених до вивозу. При цьому ОСОБА_9 умисно не повідомив про власні дії ОСОБА_10 , діючи поза волею останнього, зловживаючи своїми повноваження в межах наданого раніше доручення запевнив ОСОБА_12 , що він діє від імені ОСОБА_10 та запевнив останнього у дійсності та правдивості всіх наданих для оформлення документів.

У подальшому, 22 лютого 2024 року ОСОБА_12 , здійснюючи свої послуги з допомоги у митного оформленні ОСОБА_13 , будучи необізнаним про умисел останнього, надав до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Житомир-центральний» Житомирської митниці, що в с. Вереси, вул. Покровська 13-Б, Житомирський район та область, пакет документів для митного оформлення нібито від імені фізичної особи-підприємця ОСОБА_11 , серед яких була електронна митна декларація типу ЕК10АА, якій присвоєно номер №24UА97U6 на товар (графа 31) «пиломатеріали необрізні, сосна, б/с, розмірами: 60x70-290x1200 - 24,056 м3», а також сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів від 08.02.2024 № UА.0123, які містили неправдиві відомості щодо найменування товарів і неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно УКТЗЕД, а саме щодо класифікації товару за кодом згідно Українського класифікатора товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), які насправді повинні класифікуватись за кодом коду УКТ ЗЕД, як «лісоматеріали необроблені, з видаленою або невидаленою корою або заболонню, або начорно брусовані або небрусовані» з сосни, які відповідно до ст. 2 Закону України від 08.09.2005 № 2860-ІV «Про особливості державного регулювання діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів» (зі змінами та доповненнями, чинними станом на 01.02.2024) заборонені до вивозу з території України строком на 10 років з 01.01.2017. Діючи у такий спосіб, ОСОБА_9 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, а саме завершення митного оформлення та переміщення заборонених до вивозу лісоматеріалів через митний кордон України, але кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки в ході митного огляду 23 лютого 2024 року встановлено невідповідність найменування товару, заявленого у графі 31 електронної митної декларації № 24UА97U6 фактичному за зовнішніми ознаками, а також невідповідність коду Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності у товарних позиціях, заявленого у графі 32 електронної митної декларації, після чого співробітниками Житомирської митниці прийнято рішення про зупинення митного оформлення експортованого ОСОБА_9 товару вартістю лісоматеріалів необроблених з сосни об`ємом 24,056 м3, які підлягали переміщенню через митний кордон України з приховуванням від митного контролю становить 47053 гривень 54 копійки.

Сторони угоди кваліфікували діяння ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 201-1 КК як закінчений замах на контрабанду, тобто на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю лісоматеріалів необроблених, заборонених до вивозу за межі митної території України, вчиненому у великому розмірі, за ч. 1 ст. 358 КК як підроблення офіційного документа з метою його використання, та за ч. 4 ст. 358 КК як використання завідомо підробленого документа, та узгодили покарання ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 201-1 КК у виді позбавленням волі на строк п`ять років з позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій та займатися діяльністю, пов`язаною з лісопильним та стругальним виробництвом, на строк 2 роки та з конфіскацією майна, за ч. 1 ст. 358 КК у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч. 4 ст. 358 КК у виді штрафу розміром 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та на підставі ч. 1 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим сторони визначили остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавленням волі на строк п`ять років з позбавлення права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій та займатися діяльністю пов`язаною з лісопильним та стругальним виробництвом на строк 2 роки та з конфіскацією майна зі звільненням обвинуваченого на підставі ст. 75 КК від відбування основного покарання з випробуванням.

Вирішуючи в порядку ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) питання про можливість затвердження судом вищезазначеної угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступного.

Інкриміновані ОСОБА_13 діяння правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 201-1 КК, оскільки він закінчив замах на контрабанду, тобто на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю лісоматеріалів необроблених, заборонених до вивозу за межі митної території України, вчиненому у великому розмірі, за ч. 1 ст. 358 КК, оскільки він підробив офіційний документ з метою його використання та за ч. 4 ст. 358 КК, оскільки він використав завідомо підроблений документ.

Відповідно до ст. 12 КК кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК, є кримінальними проступками, а передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 201- КК - тяжким злочином; угоду укладено після повідомлення ОСОБА_13 про підозру у вчиненні названих кримінальних правопорушень. Таким чином, сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч.ч. 4 та 5 ст. 469 КПК.

Зміст угоди відповідає вимогам, встановленим ст. 472 КПК, угода також містить передбачені ст. 473 КПК наслідки її укладення та затвердження.

Укладення угоди між обвинуваченим ОСОБА_8 та прокурором є добровільним, сторони цілком розуміють наслідки угоди, обмеження в праві на оскарження вироку суду та наслідки невиконання умов угоди.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.

Для визнання винуватості ОСОБА_8 наявні фактичні підстави.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання, а також звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням відповідають ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого, який не судимий, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень. Суд вважає, що звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням з позбавленням права обіймати певні посади, займатися певною діяльністю та з конфіскацією майна буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається.

В судовому засіданні сторони підтримали угоду про визнання винуватості. Обвинувачений вказав, що фактичні обставини, як вони зазначені у обвинувальному акті, відповідають дійсності, вину визнає повністю.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов у провадженні не пред`явлено, дані про судові витрати відсутні.

Речові докази - пиломатеріали - на підставі п. 3 ч. 1 ст. 96-2 КК підлягають спеціальній конфіскації, оскільки вони були предметом умисного кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі. У зв`язку з чим арешт, накладений на вказані речові докази, скасуванню не підлягає. Інші речові докази підлягають залишенню в матеріалах кримінального провадження.

Підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 469, 472, 474-475 КПК, суд

у х в а л и в:

Затвердити у кримінальному провадженні № 0000004 угоду про визнання винуватості від 22 листопада 2024 року між прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_8 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 201-1, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання:

за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 201-1 КК - у виді позбавленням волі на строк п`ять років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, та займатися діяльністю, пов`язаною з лісопильним та стругальним виробництвом, на строк 2 роки та з конфіскацією майна;

за ч. 1 ст. 358 КК - у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень;

за ч. 4 ст. 358 КК - у виді штрафу розміром 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_13 узгоджене сторонами угоди остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, та займатися діяльністю, пов`язаною з лісопильним та стругальним виробництвом, на строк 2 роки та з конфіскацією майна.

На підставі ст. 75 КК звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням протягом одного року іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 11359 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят дев`ять) гривень 20 копійок процесуальних витрат на залучення експертів при проведенні судових експертиз.

До речових доказів - пиломатеріалів соснових, необрізних, не сортованих за розміром (вироби не мають точних розмірів та однакової форми і ширини) - 24,056 м3 товщина 60 мм, неоднакову ширину від 70 мм до 290 мм, довжину 1200 мм. застосувати спеціальну конфіскацію, конфіскувавши їх в дохід держави. Інші речові докази залишити в матеріалах справи.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області. При цьому вирок може бути оскаржений лише з підстав, визначених ч. 4 ст. 394 КПК.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Захисник має право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1