ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1334/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2025 р.

Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

провівши підготовче судове засідання в залі суду у м. Києві в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 00002829 від 21.06.2024 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, працюючого на посаді начальника відділу супроводження проектів КО «Київзеленбуд», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

представник потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 04 лютого 2025 року з Київського апеляційного суду повернувся обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході проведення підготовчого судового засідання прокурор вважав за можливе провадження за обвинувальним актом призначити до судового розгляду.

Представник потерпілого ОСОБА_6 зазначив, що в подальшому ними буде надана суду заява про відмову від обвинувачення.

Захисник ОСОБА_5 вважав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, оскільки у ньому не зазначені час та місце вчинення кримінального правопорушення, що унеможливлює вирішення питання щодо підсудності кримінального провадження.

Суд, заслухавши сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, приходить до такого висновку.

Завдання, які має вирішити суд у підготовчому засіданні визначено у частині третій статті 314 та в статті 315 КПК України.

Зміст зазначених норм дає підстави вважати, що підготовче судове засідання в судовому провадженні є обов`язковою, самостійною стадією кримінального процесу. Основною метою його проведення є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

При цьому, суд може повернути обвинувальний акт прокурору виключно з підстав невідповідності вимогам ст. 291 КПК України. Тобто, для ухвалення рішення про повернення обвинувального акту прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК України, суд має встановити невідповідність форми чи змісту такого обвинувального акту положенням ст. 291 КПК України.

Відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Оскільки, в п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України мова йде про право суду повернути обвинувальний акт, якщо буде встановлено, що він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, то для повернення обвинувального акту підставою не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам КПК, а лише та, яка перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити чи створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність обвинувального акту вимогам КПК.

Більше того, хоча визначення ступеня деталізації опису обставин вчинення злочину в обвинувальному акті належить до повноважень прокурора, однак, зміст та спосіб викладення вказаних обставин повинні давати можливість обвинуваченим в повному обсязі розуміти суть висунутого проти них обвинувачення, що є необхідним для підготовки до захисту.

Так, про обізнаність обвинуваченого із суттю обвинувачення повинні свідчити не лише наявність в тексті обвинувального акта правової кваліфікації кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, а й описової частини обвинувального акта, в якій простою та зрозумілою мовою повинні зазначатися деталі вчинення злочину та інші обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Необхідність зазначати повну та детальну інформацію щодо пред`явленого обвинувачення є важливою передумовою забезпечення права на справедливий судовий розгляд.

Так, всупереч приписам п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, які встановлюють необхідність зазначення анкетних відомостей потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) чи його представника та п. 7 вказаної норми, яка зобов`язує слідчого або прокурора зазначати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, такі відомості в обвинувальному акті по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, відсутні.

Так, формулюючи обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні розтрати чужого майна - грошових коштів, виділених з місцевого бюджету міста Києва, вчиненому шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, у особливо великих розмірах, в умовах воєнного стану, що завдали місцевому бюджету міста Києва завдано майнової шкоди у розмірі 1 308 636, 85 (один мільйон триста вісім тисяч шістсот тридцять шість гривень вісімдесят п`ять копійок) без ПДВ.

Однак, у графі «Розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням» зазначено - не завдано, у графі «Потерпілі у кримінальному провадженні» вказано - відсутні (а.с. 13). Проте, в реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено, що в ході досудового розслідування було проведено допит представника потерпілого ОСОБА_7 (а.с. 15).

З урахуванням того, що можливо завдана кримінальним правопорушенням шкода є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а потерпілий ознакою об`єкта цього злочину, відсутність цих відомостей позбавляють суд можливості роз`яснити обвинуваченому суть пред`явленого обвинувачення відповідно до положень ст. 348 КПК України, що на думку суду, є істотним порушенням, яке перешкоджає призначенню справи до судового розгляду.

Таким чином, встановлена в судовому засіданні відсутність відомостей про потерпілого при його наявності та розмір завданої кримінальним правопорушенням шкоди свідчать про невідповідність змісту обвинувального акту вимогам п. 3, 7 ч. 2 ст. 291 КПК України та є підставою для повернення його прокурору.

Доводи сторони захисту з приводу не зазначення в обвинувальному акті часу та місця вчинення кримінального правопорушення, що унеможливлює вирішення питання щодо підсудності кримінального провадження були вирішено Київським апеляційним судом 23.12.2024 року.

Керуючись статтями 291, 314-316, 372 КПК України, суд,

постановив:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 00002829 від 21.06.2024 р. за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 5 ст. 191 КК України - повернути прокурору.

Ухвала суду може бути оскаржена через Дарницький районний суд м. Києва до Київського Апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1