Справа 688/24/25
№ 1-кп/688/63/25
Вирок

Іменем України

16 січня 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка кримінальне провадження №0001975 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

встановив:

Формулювання обвинувачення та стаття закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення

25 листопада 2024 року близько 11 год 30 хв ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу закладу дошкільної освіти №12 «Ялинка» по вул. Шкільна, 68, м. Шепетівка Хмельницької області, помітив, що в альтанці, яка розташована на його території, стоїть дитяча прогулянкова коляска марки «Carello Quattro», яка належить потерпілій ОСОБА_6 , та прийняв рішення відкрито заволодіти нею.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном ОСОБА_4 того ж дня, у той же час та у тому ж місці, усвідомлюючи, що його злочинні дії можуть бути викриті працівниками закладу дошкільної освіти №12, керуючись корисливим мотивом, з метою вчинення відкритого викрадення чужого майна та особистого незаконного збагачення, розуміючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що на території України діє воєнний стан, який введений в дію Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 року, строк дії якого востаннє продовжено згідно Указу Президента України № 740/2024 від 28.10.2024 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 4024-IX від 07.11.2024 року, зайшов на територію закладу дошкільної освіти №12 «Ялинка», який розташований по вул. Шкільна, 68, м. Шепетівка Хмельницької області, та наблизився до вказаної вище альтанки, де відкрито заволодів дитячою прогулянковою коляскою марки та моделі «Carello Quattro». Проте, злочинні дії ОСОБА_4 були викриті працівниками вказаного дошкільного навчального закладу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які у той час перебували в кабінеті директора та бачили все через вікно. Після цього, ОСОБА_7 вибігла з приміщення закладу дошкільної освіти, почала наздоганяти ОСОБА_4 та кричати, щоб він зупинився.

Однак, ОСОБА_4 , який повів належну потерпілій ОСОБА_6 коляску в напрямку вулиці Шкільна в м. Шепетівка Хмельницької області, на зауваження ОСОБА_7 не реагував та намагався втекти від неї.

У цей час назустріч ОСОБА_4 на велосипеді їхав ОСОБА_9 , який, почувши крик ОСОБА_7 , зупинив ОСОБА_4 та залишався біля нього до приїзду працівників поліції, яких викликала ОСОБА_8 .

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 завдано матеріальних збитків на суму 1833,33 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Відомості про укладену угоду

16.01.2025 року прокурор Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 186 КК України.

Прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 та призначення йому покарання за ч. 4 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Сторонами узгоджено, що обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку шляхом повернення майна, відсутні обставини, які обтяжують покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам закону і ухваленні вироку, положення закону, якими суд керувався

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно із ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, в тому числі кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (п.1). Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, діями обвинуваченого шкода завдана потерпілій ОСОБА_6 та вона надала письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні також підтримав угоду про визнання винуватості ОСОБА_4 і просив її затвердити.

Потерпіла ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явилась, подала заяву про його проведення без її участі, проти затвердження угоди про визнання винуватості укладеної 16.01.2025 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 не заперечувала, підтвердивши надання письмової згоди на її укладення.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, з`ясувавши думку потерпілої, викладену у письмовій заяві, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України; діями обвинуваченого збитки завдані потерпілій ОСОБА_6 і вони повністю відшкодовані; потерпіла надала письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Прокурор також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди між прокурором та обвинуваченим є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , що виразилось у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

Відомості, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 неодружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується як такий, що скарг від сусідів не надходило, під динамічним спостереженням у лікаря нарколога та лікаря психіатра у КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня» не знаходиться, на обліку в Шепетівській філії Хмельницького обласного центру зайнятості не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують відповідно до ст. 67 КК України покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, особі обвинуваченого, є обґрунтованим та відповідає цілям покарання, узгоджені вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженої сторонами міри покарання ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, процесуальні витрати стягнути з обвинуваченого в силу ст. 124 КПК України.

Арешт, накладений на речові докази, слід скасувати відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

У зв`язку з призначенням обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд визнав необхідним запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, у зв`язку із обранням ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк попереднього ув`язнення підлягає зарахуванню до строку відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 474-475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 16 січня 2025 року між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001975 від 25 листопада 2024 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушенння, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та із застосуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 25 листопада 2024 року.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 25 листопада 2024 року по 16 січня 2025 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 залишити попередній - тримання під вартою.

Речові докази:

- дитячу коляску марки та моделі «Carello Quattro» сіро-бузкового кольору, яка передана на відповідальне зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_6 - залишити у останньої;

- куртку марки «Adidas» чорного кольору та кепку марки «Nike» чорного кольору, що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області повернути обвинуваченому ОСОБА_4 , скасувавши їх арешт накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 листопада 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/123-24/14687-ТВ від 16 грудня 2024 року в сумі 1193 (одна тисяча сто дев`яносто три) гривні 85 копійок.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя: ОСОБА_10