Справа № 598/588/24
провадження № 1-кп/598/38/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2025 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Збаражі матеріали кримінального провадження №598/588/24 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кривчики, Збаразького району, Тернопільської області, громадянина України, неодруженого, обіймаючого посаду старшого механіка-водія 3 відділення 1 взводу оперативного призначення батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, проживаючого по АДРЕСА_1 , не депутата, раніше не судимого,

за ч.2 ст.286-1 КК України,

встановив:

10 листопада 2021 року приблизно о 06 год. 30 хвилин обвинувачений водій ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, де він проходив військову (строкову) службу у військовому званні «солдат», являючись працівником правоохоронного органу спеціального призначення, всупереч вимогами п.2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим заздалегідь позбавив себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку і координувати власні дії, у тому числі положеннями п.2.1. (а) Правил дорожнього руху, керував автомобілем марки «ВАЗ 21051», номерний знак НОМЕР_2 , без діючого посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, у світлу пору доби, за відсутності опадів, рухався із невстановленою досудовим розслідуванням швидкістю, але не меншою ніж 72 км/год. по вул. Слюсарчука, с.Кривчики, Кременецького району, Тернопільської області, де кам`яне дорожнє покриття, знаходилось в сухому і чистому стані, в напрямку смт. Вишнівець Кременецького району Тернопільської області.

Продовжуючи за наведених обставин рух керованим ним транспортним засобом, минувши електроопору №CHP-27, що по вул.Слюсарчука, с.Кривчики, Кременецького району, Тернопільської області в напрямку смт. Вишнівець, Кременецького району, Тернопільської області, обвинувачений ОСОБА_4 , нехтуючи вимогами п.п. 1.3., 1.5., 2.3. (б, д) Правил дорожнього руху, що його, як учасника дорожнього руху, зобов`язали знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил дорожнього руху, бути взаємно ввічливим, створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, а також загрозу життю і здоров`ю громадян, та, діючи з необережності, будучи злочинно самовпевненим у безпечності своїх дій, маючи реальну можливість передбачити настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння і передбачаючи їх, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, в порушення вимог п.п.1.10 (в частині значення термінів «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка», «маневрування (маневр)»), 10.1, 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху, у світлу пору доби, допустив неуважність, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху автомобіля, щоб мати змогу постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним, в тому числі такої швидкості руху транспортних засобів визначеної у населених пунктах не більше 50 км/год., щоб мати змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, а також не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, шляхом некерованого заносу здійснив з`їзд ліворуч з проїзної частини дороги, що призвело до зіткнення транспортного засобу із деревом.

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пасажир транспортного засобу «ВАЗ 21051» ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми із переломом кісток склепіння та основи черепа (вдавленого багатоуламкового перелому потиличної кістки справа із поширенням на скроневу кістку справа і основу черепа), із забиттям головного мозку середнього ступеня (за клінічною класифікацією), крововиливами над твердою мозковою оболонкою потиличної частки правої півкулі головного мозку, у комірки соскоподібного відростка скроневої кістки і барабанної порожнини справа, основної пазухи клиновидної кістки; набряк речовини головного мозку, накопичення повітря у порожнині черепа, отогеморею (виділення крові із зовнішнього слухового проходу) справа; підшкірну гематому потиличної і лівої лобно-тім`яної ділянок; синця повік лівого ока, що за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких за ознакою небезпеки для життя на момент заподіяння.

Вище переліченні порушення Правил дорожнього руху допущенні обвинуваченим ОСОБА_4 , як водієм автомобіля «ВАЗ 21051» номерний знак НОМЕР_2 , перебувають у прямому причинному зв`язку із скоєнням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками у вигляді заподіяння потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, що за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких за ознакою небезпеки для життя на момент заподіяння.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 є винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

28 січня 2025 року, між прокурором ОСОБА_7 , обвинуваченим ОСОБА_4 , та його захисником ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди, прокурор, обвинувачений та захисник дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.286-1 КК України. При цьому обвинувачений у повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення. Також, сторони узгодили покарання, яке необхідно призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше притягується до відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання та служби, та пом`якшуючі вину обставин: щире каяття у вчиненому, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, а також те, що на даний час продовжує проходити військову службу за контрактом, а тому на підставі ч.1 та ч.2 ст.58 КК України призначити ОСОБА_4 покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 2 роки з відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 відсотків в дохід держави.

Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язується протягом 30 днів з дня затвердження угоди відшкодувати витрати понесені КНП «Тернопільська обласна лікарня» на лікування потерпілого ОСОБА_6 у сумі 30105 грн.

При цьому обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник погоджуються з таким видом і мірою покарання. В даній угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.472 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, які роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 .

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши вищевказану угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Закону, суд приходить до висновку, що вищевказана угода про визнання винуватості може бути затверджена з таких підстав.

Відповідно до положень ч.ч.2,4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, за наданням всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286-1 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ч.3 ст.12 КК України, є тяжким злочином, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру, узгоджена сторонами міра покарання у виді позбавлення волі, передбачена санкцією ч.2 ст.286-1 КК України, та покарання визначено відповідно ст.58 КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 , цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що обвинувачений не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечував у судовому засіданні і обвинувачений ОСОБА_4 .

Умови даної угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я Комунальним некомерційним підприємством «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 в сумі 30150,00 грн., заявлений у даній справі прокурором в інтересах держави в особі Тернопільської обласної ради необхідно задовольнити, стягнувши із обвинуваченого на користь Тернопільської обласної ради витрати, понесені Комунальним некомерційним підприємством «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради на лікування потерпілого від злочину в сумі 30150,00 грн.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 судові витрати за проведення судових експертиз.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 472-474 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 січня 2025 року між прокурором ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню за №598/588/24.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, призначивши йому узгоджене сторонами покарання за ч.2 ст.286-1 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років.

На підставі ч.1 та ч.2 ст.58 КК України призначити ОСОБА_4 покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 2 роки з відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 відсотків в дохід держави.

Цивільний позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь Тернопільської обласної ради витрати, понесені Комунальним некомерційним підприємством «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради, на лікування потерпілого від злочину в сумі 30150,00 грн..

Обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язується протягом 30 днів з дня затвердження угоди відшкодувати витрати, понесені Комунальним некомерційним підприємством «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради, на лікування потерпілого в сумі 30105 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру витрати за проведення судових: автотехнічної експертизи від 20.12.2021 року №СЕ-19/120-21/11830-ІТ в сумі 2059,44 грн., транспортно-трасологічної експертизи від 28.12.2021 року №СЕ-19/120-21/11829-ІТ в сумі 2059,44 грн., автотехнічної (обставини і механізм ДТП) експертизи від 01.11.2022 року №СЕ-19/120-22/9812-ІТ в сумі 2265,36 грн., комплексної (в частині транспортно-трасологічного дослідження) судової експертизи від 12.10.2023 року №СЕ-19/120-23/9664-ІТ в сумі 2629,00 грн..

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру витрати за проведення судових трасологічної (дактилоскопічної) експертизи від 15.02.2022 року №СЕ-19/102-22/1607-Д в сумі 1201,34 грн., та біологічної експертизи від 07.05.2022 року №СЕ-19/102-22/1609-БД в сумі 23984,90 грн..

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.11.2021 року у справі №607/20634/21 на автомобіль марки «ВАЗ 21051», легковий седан-В, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить на праві власності ОСОБА_8 , шляхом заборони відчуження та користування та свідоцтво НОМЕР_4 , видане Кременецьким МРЕВ 19.12.2021 року про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки «ВАЗ 21051», легковий седан-В, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Речові докази по справі:

- автомобіль марки «ВАЗ 21051», легковий седан-В, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить на праві власності ОСОБА_8 , мешканцю смт.Вишнівець Кременецького (колишнього Збаразького) району Тернопільської області, та знаходиться на на території Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області;

- свідоцтво ТЕІ номер 025861, видане Кременецьким МРЕВ 19.12.2021 року про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки «ВАЗ 21051», легковий седан-В, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , що знаходиться при матеріалах кримінального провадження №0000107 від 10.11.2021 року

повернути власнику ОСОБА_8 .

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_9