Провадження № 1-кп/243/317/2024
Справа № 243/4518/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у системі EasyCon на підставі наказу № 29-к про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року та в режимі відеоконференції, під час трансляції, з приміщення державної установи «Біленьківська виправна колонія (№99)» Запорізької області, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000530 від 01 серпня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця м. Слов`янська, Донецької області, українця, громадянина України, розлученого, офіційно не працевлаштованого, з середньо спеціальною освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

20 травня 2021 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької обл. за ст. 185 ч. 3, КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Вирок вступив в законну силу 22.06.2021 року;

16 липня 2021 року Краматорським міським судом Донецької обл. за ст. 185 ч. 1 КК України до обмеження волі на строк 1 рік, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. Вирок набув законної сили 17.08.2021 року;

30 серпня 2023 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької обл. за ст. 185 ч. 2, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 шість місяців,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , на початку липня 2023 року у денний час доби, перебуваючи біля магазину «Паляниця», розташованого по вул. Бульварній, 2, м. Слов`янська Донецької області, зустрів раніше знайомого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Далі під час спілкування з останнім у ОСОБА_3 , який має не погашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість, за вчинення корисливих злочинів, виник протиправний корисливий умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, а саме мобільним телефоном, що належить ОСОБА_6 ..

Реалізовуючи свій злочинний корисливий умисел, ОСОБА_3 на початку липня 2023 року у денний час доби, перебуваючи біля магазину «Паляниця», розташованого по вул. Бульварній, 2, м. Слов`янська, Донецької області, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою раніше знайомого ОСОБА_6 , попросив у останнього мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінка. Після чого ОСОБА_6 , будучи введеним в оману, добровільно передав ОСОБА_3 належний йому мобільний телефон марки «SIGMA» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , вартістю 556 гривень 00 копійок. ОСОБА_3 , продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, взяв вище вказаний мобільний телефон, марки «SIGMA» вартістю 556 гривень 00 копійок та під приводом здійснення телефонного дзвінка, заздалегідь не збираючись повертати вказане майно, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, тим самим ОСОБА_3 отримав реальну можливість розпоряджатись майном ОСОБА_6 , яким заволодів шляхом зловживання довірою.

Своїми умисними протиправними діями, які виразились у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчиненому повторно (шахрайство), ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 556 гривень 00 копійок.

Такі дії обвинуваченого підпадають під ознаки кримінального правопорушення, кримінальна відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), що вчинене повторно.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_5 просила закрити кримінальне провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, оскільки 09.08.2024 набрав чинності Закон України Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів, відповідно до якого стаття 51 КУпАП була викладена в новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна наразі вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Виходячи з вищевикладеного, з 09.08.2024 дрібною крадіжкою вважається адміністративне правопорушення, якщо вартість викраденого майна становить до 3028 грн (станом на 2024 рік), а отже внаслідок прийняття Закону № 3886-ІХ втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, у якому обвинувачується ОСОБА_3 , оскільки вартість майна за кримінальним правопорушенням становила 556 гривні 00 копійки.

Прокурор та обвинувачений підтримали позицію захисника, також просили суд закрити кримінальне провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання захисника про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України, з огляду на наступне.

За змістом п. 4-1 ч. 1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Законом України Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18 липня 2024 №3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09 серпня 2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Частиною третьою ст. 479-2 КПК України встановлено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України встановлено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до зазначених норм Податкового кодексу України платник податку має право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного доходу, отримуваного від одного роботодавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Судом встановлено, що за пред`явленим ОСОБА_3 обвинуваченням датою вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України, є початок липня 2023 року.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1342 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 190 КК України, становив 2684 грн (1342х2=2684).

По вказаному кримінальному провадженню вартість майна, яким у липні 2023 року заволодів ОСОБА_3 , шляхом зловживання довірою становить 556 грн. 00 коп..

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи те, що вартість майна, яким заволодів ОСОБА_3 , шляхом зловживання довірою, становила 556 грн. 00 коп., тобто ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2684 грн., то суд вважає, що, з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, це може бути лише підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, а також враховуючи наявність згоди обвинуваченого та положення статті 5 КК України, дійшов висновку про наявність усіх підстав для закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1ст. 284 КК України, оскільки вартість викраденого майна відповідно до обвинувального акту менша, ніж верхня межа для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Крім того, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 серпня 2023 року відносно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який був продовжений судом по 19 січня 2024 року. Також встановлено, що відповідно до протоколу затримання особи від 05 січня 2024 року ОСОБА_3 затриманий на підставі вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 серпня 2023 року, та перебував в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4», у зв`язку із виконанням призначеного покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. 17 січня 2024 року обвинувачений ОСОБА_3 вибув з ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань (№4)» до ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» Запорізької області відбувати покарання.

Враховуючи вище встановлені обставини, зважаючи на те, що ОСОБА_3 відбуває покарання в ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» Запорізької області в межах виконання вироку суду від 30 серпня 2023 року, а за цим кримінальним провадженням запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на стадії судового провадження ОСОБА_3 не продовжувався, суд доходить висновку про те, що обраний 25 серпня 2023 року запобіжний захід слід вважати таким, що припинив свою дію.

Оскільки кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 підлягає закриттю у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність його дій, то витрати на проведення судової експертизи № СЕ-19/105-23/2638-ТВ від 03 серпня 2023 року в сумі 717 грн. 00 коп., ініційованої органом досудового розслідування, не можуть бути стягнені з обвинуваченого відповідно до статей 122, 124 КПК України, а мають бути віднесені на рахунок держави.

Питання про речові докази слід вирішити в порядкуст.100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлений.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 3, 5 КК України, п. 4-1 ч. 1 ст. 284, ст. ст. 284, 369, 370, 372, 479-2 КПК України, положеннями Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000530 від 01 серпня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 серпня 2023 року, у виді особистого зобов`язання, - вважати припиненим.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «SIGMA» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , визнаний речовим доказом відповідно до постанови від 01 серпня 2023 року та переданий на зберігання до камери схову ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, відповідно до квитанції б/н, - після вступу вироку в законну силу передати потерпілому ОСОБА_6 за належністю.

Процесуальні витрати на залучення експерта віднести на рахунок держави.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвалу постановлено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст ухвали проголошений 30 грудня 2024 року, о 14 год. 20 хв..

Головуючий-суддя: ОСОБА_1