Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2201/24

Номер провадження: 1-кп/511/221/24

18.12.2024 року Роздільнянського районного суду Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області матеріали за клопотанням слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0000394 від 29 травня 2024 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеса, проживаючої АДРЕСА_1 , учениці 10-Б класу Лиманського ліцею №2 селище Лиманське Роздільнянського району Одеської області, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 10.01.2022 органом 5115.

за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого частиною 1 статті 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

представника сектору превенції - ОСОБА_6 ,

представника служби у справах дітей - ОСОБА_7 ,

особи, щодо якої подано клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру - ОСОБА_5

законного представника особи, щодо якої подано клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру - ОСОБА_8 ,

захисника особи, щодо якої подано клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру - адвоката ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою, як не досягла віку кримінальної відповідальності за невстановлених обставин, але не пізніше 13.11.2023 року, з метою збуту, умисно незаконно придбала наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс у вигляді подрібненої рослинної речовини, масою у висушеному стані 0,61 г, який умисно незаконно зберігала при собі з метою збуту та у межах своєї доступності до 13.11.2023 року.

Надалі, реалізовуючи свій прямий умисел на збут наркотичного засобу - канабісу, який вона попередньо незаконно придбала і зберігала, 13.11.2023 року в денний час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_5 перебуваючи біля під`їзду багатоповерхового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливий мотив, всупереч вимогам ст. 12 Закону України "'Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», яким встановлено обмеження обігу наркотичних засобів , за грошові кошти в сумі 250 гривень незаконно умисно збула неповнолітньому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, масою у висушеному стані 0,61 г.

Визначення канабісу наркотичним засобом, обіг якого обмежено, встановлено Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 (таблиця І, список № 1).

Органами досудового розслідування дії неповнолітньої ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу.

В судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_5 у присутності захисника та законного представника підтвердила свою причетність до інкримінованого їй діяння та суду показала, що вона вживає наркотичні засоби більше року. Вживає наркотики у вільний від навчання час з друзями, в тому числі із ОСОБА_10 . Вони курять канабіс, який кожного разу приносить хтось із знайомих. 13.11.2023 року вона продала ОСОБА_10 канабіс, який вона також придбала у інших осіб, інформацію про яких в суді не повідомила. Вона вже не вживає наркотичні засоби і змінила свою поведінку, в скоєному щиро кається.

Покази ОСОБА_5 узгоджуються з дослідженими судом письмовими доказами, а саме:

- витягом з Реєстру досудових розслідувань про порушення кримінального провадження №0000394 від 29 травня 2024 року :

- заявою ОСОБА_11 від 13.11.2023 року щодо виявлення осіб, причетних до збуту її сину ОСОБА_12 наркотичних засобів (а.с.55)

- протоколом від 13 листопада 2023 року, відповідно до якого в присутності понятих та законного представника ОСОБА_13 видав газетний згорток з речовиною рослинного походження, який він придбав у ОСОБА_5 (а.с.57)

- протоколом огляду предмету від 13.11.2023 року, відповідно до якого в приміщення слідчої кімнати №2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області оглянуто мобільний телефон марки «Samsung», належний ОСОБА_10 та виявлено його переписку у мобільному додатку «Telegram» з абонентом « ОСОБА_14 », абонентський номер мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_2 , належний ОСОБА_5 , в якій ОСОБА_10 домовляється про придбання у ОСОБА_5 наркотичного засобу (а.с.60);

- висновком експертизи № СЕ - 19/116-23/20587-НЗПРАП, згідно якого надана на експертизу речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору масою 0,66 г у паперовому згортку є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом вагою 0,61 г (а.с-73);

- постановою про визнання предмету речовим доказом від 13.11.2023 року ( а.с-69);

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_5 вчинила суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, , передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу.

Позиція учасників розгляду клопотання.

Прокурор Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 03.05.2024 року звернулася до Роздільнянського районного суду Одеської області з клопотанням про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітньої ОСОБА_5 .

Дане клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, не досягла 16 річного віку, а тому відповідно до ст. 22 КК України не є суб`єктом вказаного злочину. Тому просила застосувати відносно неї примусові заходи виховного характеру на підставі ч.2 ст.105 КК України у виді застереження, передачі під нагляд матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обмежити дозвілля та встановити особливі умови до поведінки неповнолітньої - не покидати місце проживання і після 21 години до 7 години доби до досягнення нею вісімнадцятирічного віку.

Законний представник неповнолітнього - ОСОБА_8 не заперечувала проти задоволення клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітньої ОСОБА_5 .

Захисник неповнолітньої особи - адвокат ОСОБА_15 просив суд при призначенні такого виду заходів виховного характеру врахувати під час обмеження довкілля та встановлення особливих умов поведінки необхідності неповнолітньої особи покидати помешкання в супроводі повнолітніх членів сім`ї в заборонений час з метою забезпечення умов її життєдіяльності.

Представник служби у справах дітей Лиманської селищної ради Одеської області ОСОБА_7 , представника сектору превенції ОСОБА_6 також не заперечували проти задоволення даного клопотання.

Висновки суду за результатами розгляду клопотання.

Суд, заслухавши думку прокурора, правопорушника, законного представника, захисника, представників, прийшов до висновку про задоволення клопотання виходячи з наступного

Відповідно до ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру, суд з`ясовує такі питанні: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння; 2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; 3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру, якщо слід, то який саме.

Як встановлено судом, суспільно небезпечне діяння, передбачене частиною 1 статті 307 КК України, мало місце, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Між тим, із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 03.07.2008 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління Міністерства юстиції у м.Одеса, актовий запис №1069, встановлено, що ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , а відтак що на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння їй не виповнилося 16 років, тобто на момент вчинення суспільно небезпечного діяння вказана особа не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, а тому відповідно до ст. 22 КК України не є суб`єктом вказаного злочину.

Відповідно до ч.2 ст.97 КК України до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього кодексу, суд застосовує примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього суд має право застосувати примусові заходи виховного характеру, наведені в переліку, зокрема цією нормою передбачено застосування і таких видів примусових заходів виховного характеру, як застереження, передача під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього.

При цьому до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті (частина 3 статті 105 КК України).

Вирішуючи питання який вид примусового заходу виховного характеру належить обрати суд приймає до уваги практику ВС , який в постанові від 12 квітня 2018 року по справі №198/8/17, зауважив, що застереження, як примусовий захід виховного характеру, визначений п.1 ч.2 ст.105 КК України полягає у роз`ясненні судом неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи (осіб), інтересам суспільства або держави, та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.

Також пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватися, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Так із матеріалів кримінального провадження судом встановлено, що ОСОБА_5 за місцем проживання та навчання характеризуються задовільно, а також до кримінальної відповідальності раніше не притягувалася, вперше вчинила суспільно небезпечне діяння.

ОСОБА_5 виховується матір`ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та вітчимом, має старших сестер. Згідно шкільної характеристики інтересу до навчання не проявляє, хоч має здібності до навчання.

В ході опитування законного представника матері ОСОБА_8 остання повідомила суду, що має вплив на доньку, хоч і не завжди, однак буде контролювати її поведінку та просить передати їй доньку під нагляд.

Суд вважає, що застосування до ОСОБА_5 таких примусових заходів виховного характеру, як застереження, передача її під нагляд матері та обмеження дозвілля з 21 години до 07 години ранку відповідатиме її інтересам. Дані заходи дозволять виправитись ОСОБА_5 і унеможливить вірогідність вчинення нею в майбутньому будь-яких протиправних дій.

Також суд вважає, що строк застосування примусових заходів виховного характеру у виді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки, а також передання під нагляд матері неповнолітньої ОСОБА_5 буде достатнім на строк 1 рік.

Крім цього суд , встановлюючи такі обмеження вважає за необхідне захисту інтересів дитини встановити такі обмеження за винятком часу, коли дитині під супроводом матері ОСОБА_8 необхідно покинути місце проживання з метою забезпечення життєдіяльності дитини, а також для слідування та перебування в укритті поза межами житла під час оголошення повітряної тривоги

На підставі викладеного, керуючись статтями 318, 322, 342-376, 498-501 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0000394 від 29 травня 2024 року відносно ОСОБА_5 , в діях якої містяться ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого частиною 1 статті 307 КК України, - задовольнити.

Застосувати до неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 наступні примусові заходи виховного характеру, передбачені п.1,2,3 ч.2 ст.105 КК України у вигляді :

-застереження, шляхом роз`яснення їй в судовому засіданні наслідків її дій;

-передачі неповнолітньої ОСОБА_5 під нагляд матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітньої - не покидати місце проживання після 21 години 00 хвилин до 7 години 00 хвилин доби. (за винятком випадків, коли дитині під супроводом матері ОСОБА_8 необхідно покинути місце проживання з метою забезпечення життєдіяльності дитини, а також для слідування та перебування в укритті поза межами житла під час оголошення повітряної тривоги).

Строк застосування примусових заходів виховного характеру у виді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки, а також передання під нагляд матері неповнолітньої ОСОБА_5 визначити терміном 1(один) рік.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1