Справа № 589/4584/24
Провадження № 1-кп/589/35/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

представника потерпілої - ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_7

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Шостка кримінальне провадження № 0000571 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка, Сумської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2022 року ОСОБА_4 через соціальну мережу «Instagram» познайомився та почав спілкуватися із неповнолітньою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому, неповнолітня ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_4 про свій вік, а саме про те, що їй виповнилось 14 років. Незважаючи на вік неповнолітньої потерпілої, ОСОБА_4 продовжив з нею спілкуватися, а через деякий час вони познайомились ближче та почали зустрічатися.

ОСОБА_4 , будучи повнолітнім і достовірно знаючи, що ОСОБА_5 не досягла шістнадцятирічного віку, перебуваючи за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , керуючись єдиним кримінально протиправним умислом, спрямованим на вчинення дій сексуального характеру з особою, яка не досягла шістнадцятирічного віку, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, посягаючи на нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток неповнолітньої ОСОБА_5 , з добровільної згоди останньої, без застосування фізичного та психологічного насилля, а також погрози застосування такого насильства, будучи обізнаним про її вік, перебуваючи за місцем свого проживання за вищевказаними адресами, в період часу з листопада 2022 року до 09.08.2023 року, тобто до досягнення ОСОБА_5 шістнадцятирічного віку, більш точної дати та часу під час проведення досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, неодноразово вчиняв дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням у тіло неповнолітньої ОСОБА_5 , яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій, внаслідок чого потерпіла завагітніла та ІНФОРМАЦІЯ_3 народила від ОСОБА_8 дитину ОСОБА_9 , яка ІНФОРМАЦІЯ_4 померла.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, зазначивши, що обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. Пояснив, що через соціальну мережу «Instagram» познайомився з ОСОБА_5 . Через деякий час він дізнався її вік. Після декількох днів листування, вони вирішили зустрітися. З осені 2022 року (приблизно в жовтні-листопаді 2022р.) потерпіла почала залишатися ночувати у бабусі обвинуваченого по АДРЕСА_1 , де він в той час проживав. Час від часу вони разом залишалися ночували і у матері обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_2 . Приблизно в цей час у них почалися і статеві відносини. До статевих відносин він потерпілу не примушував, потерпіла погоджувалася на це добровільно. У бабусі обвинуваченого вони проживали близько трьох місяців. Влітку 2023 року він побачив зміни у поведінці потерпілої та її зовнішньому вигляді. Вони зрозуміли, що потерпіла завагітніла. Вагітність підтвердив лікар, до якого вони пішли разом. Після народження дитини, він їздив разом із потерпілою до лікарні у Київ, де дитина проходила лікування, підтримував потерпілу та допомагав їй. Згодом, вже після смерті дитини, відносини з потерпілою припинилися. Обвинувачений підтвердив, що статеві відносини між ним і потерпілою відбувалися з листопада 2022 р. по 09.08.2023р. При цьому, неповнолітня ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_4 про свій вік, а саме про те, що їй на час знайомства виповнилось 14 років.

Обвинувачений не заперечує вірність кваліфікації своїх дій органами досудового слідства, а також критично ставиться до вчиненого ним кримінального правопорушення та щиро розкаюється у вчиненому.

Допитана в судовому засіданні потерпіла пояснила, що в травні 2022 року через соціальну мережу «Instagram» познайомилася з ОСОБА_4 . Під час знайомства, вона повідомила ОСОБА_4 про свій вік, а саме про те, що їй виповнилось 14 років. Через декілька днів після знайомства, вони зустрілися біля технікуму. З того часу вони почали спілкуватися, зустрічатися, і з листопада 2022 року вона стала залишатися ночувати у бабусі обвинуваченого по АДРЕСА_1 , де у обвинуваченого була окрема кімната. Там вперше між ними і відбувся статевий акт. Через деякий час вони почали разом жити. Крім того, вона залишалася з обвинуваченим ночувати і у його матері за адресою: АДРЕСА_2 . Статеві зносини були регулярними і відбувалися природнім шляхом з її згоди, бо між ними були почуття. Влітку 2023 року вона зрозуміла, що завагітніла. Разом з обвинуваченим та його матір`ю вони пішли до гінеколога, який підтвердив вагітність. Але дитина народилася хворою. Обвинувачений підтримував її з дитиною, коли дитина проходила лікування. Потерпіла зазначила, що не має жодних претензій до обвинуваченого.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за клопотанням прокурора та згодою обвинуваченого, потерпілої, її представника та законного представника судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. При цьому, учасникам судового розгляду судом було роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку з викладеним суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого і потерпілої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у вчиненні повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67,69-1 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Так, суд, призначаючи покарання ОСОБА_4 , враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу винного, який раніше не судимий, не одружений, має молодий вік, даних про його негативну характеристику за місцем мешкання у суду не має. ОСОБА_4 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, хоча офіційно і не працевлаштований, але отримує регулярні легальні заробітки, утриманців не має.

В судовому засіданні обвинувачений визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, висловив жаль з приводу вчиненого. ОСОБА_4 активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, що підтверджено стороною обвинувачення.

Тому, на підставі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Отже, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахувавши все вищевикладене, в тому числі обставини злочину та його наслідки, суд дійшов висновку, що за вчинене кримінальне правопорушення, обвинувачений заслуговує покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції ч. 1 ст. 155 КК України.

При цьому, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який раніше несудимий, є особою молодого віку, з огляду на наявність двох пом`якшуючих вину обвинуваченого обставин, думку потерпілої, яка просила не застосовувати до обвинуваченого покарання, яке належить відбувати реально, суд дійшов висновку, що обвинувачений не є особою, небезпечною для суспільства, а його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, тобто без відбування визначеного судом покарання. Незважаючи на викладене, підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд вбачає підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. При цьому на період дії іспитового строку необхідно покласти на обвинуваченого певні обов`язки, передбачені статтею 76 КК України.

Саме таке покарання буде співмірним діянню і характеристиці особи.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Питання щодо процесуальних витрат вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи (у разі працевлаштування).

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати - вартість проведеної експертизи в загальному розмірі 22919 грн 15 коп.

Речові докази: скриншоти листування ОСОБА_5 з ОСОБА_8 з соціальної мережі «Instagram» на 3-х аркушах залишити у матеріалах кримінального провадження № 0000571.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1