Справа № 694/131/25 1-кс/694/66/25
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

про застосування запобіжного заходу - домашній арешт

10.01.2025 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого відділу Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене начальником Лисянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000110 від 09.01.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лисянка Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,громадянина України, українця, непрацюючого, неодруженого, з середньою освітою, учасником бойових дій, учасником АТО, учасником ліквідації наслідків на ЧАЕС не являється, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

з участю підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7

встановив:

10.01.2025 слідчий слідчого відділу Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання вказує, що 09.01.2025, близько 18 год. 15 хв., ОСОБА_6 , в порушення вимог п. 2.9. а) Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, введених в дію з 01.01.2002 (далі - Правила дорожнього руху України), відповідно до якого «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння», керував в стані алкогольного сп`яніння автомобілем марки «Opel» моделі «Astra» р.н. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. Небесної Сотні в с-щі. Лисянка Звенигородського району Черкаської області, в напрямку від площі Миру до вул. Бужанська, порушуючи вимоги пункту 10.1. Правил дорожнього руху України, відповідно до якого «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», порушуючи вимоги п.16.13. Правил дорожнього руху України, відповідно до якого «перед поворотом ліворуч водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч, проявив злочинну самовпевненість, не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно своєчасно не реагував на її зміну, чим створив загрозу безпеці дорожнього руху, у наслідок чого на перехресті вул. Небесної Сотні та вул. М. Грушевського, виконуючи маневр повороту ліворуч на проїжджу частину вул. М. Грушевського, не надав перевагу у русі мотоциклу марки «Skymoto» моделі «Rider Sport 250» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , який рухався по проїзній частині вул. Небесної Сотні, попереду у зустрічному напрямку, в результаті чого відбулося зіткнення транспортних засобів.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, водій мотоцикла марки «Skymoto» моделі «Rider Sport 250» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_8 відповідно до довідки КНП «Лисянська територіальна лікарня» від 09.01.2025 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому спинки носа без зміщення, закритого перелому нижньої третини обох кісток правого та лівого передпліччя зі зміщенням уламків, закритої травми грудної клітини.

Допущені водієм ОСОБА_6 порушення вимог п.п. 2.9.а), 10.1., 16.13 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді тілесних ушкоджень середньої тяжкості у ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, а саме: в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відомості по даному факту 09.01.2025 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№ 0000110.

О 21 год. 50 хв. 09.01.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

10.01.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку, передбаченому статтею 278 КПК України вручено повідомлення про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В матеріалах кримінального провадження міститься достатньо фактичних даних для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

У клопотанні слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовані тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, за яке відповідно до санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України передбачено максимальне покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавленням волі. Знаючи про тяжкість покарання, що може йому загрожувати у разі доведення винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності, може переховуватися від органу досудового розслідування та в подальшому від суду.

Є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи без запобіжного заходу може незаконно впливати на свідків шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування, з метою зміни останніми показів для уникнення кримінального покарання.

Окрім того, потерпілий ОСОБА_8 , на даний час не допитаний судом, що дає достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи без запобіжного заходу, може незаконно впливати на останнього шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування.

Окрім того, орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може продовжувати вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Також слід врахувати наступні обставини, дослідження яких при обранні запобіжного заходу, передбачено ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, викладених у клопотанні, тяжкість покарання, вік підозрюваного, обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків підозрюваного у місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини, відсутність у підозрюваного постійного місця проживання, а також постійного місця роботи,наявність судимостей у підозрюваного, тощо.

У підсумку слідчий просить врахувати тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, репутацію та характеристику підозрюваного, неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки останні не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання, просили його задовольнити, зауважили на тому, що ОСОБА_6 залишив місце ДТП з метою уникнення кримінальної відповідальності, що вказує на те, що він може ухилятися від явки до органів слідства та суду, переховуватися від них.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 просили застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за місцем проживання підозрюваного.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначив, що підозрюваний ОСОБА_6 не утворює на даний час небезпеки для оточуючих, усвідомлює відповідальність, виконує вказівки слідчого, під час затримання супротиву не вчиняв, а в момент ДТП був наляканий, вчасно не зорієнтувався, що пояснюється його молодим віком, відсутністю судимостей та притягнення до інших видів відповідальності. Зазначив, що батьки надали згоду на перебування сина за адресою реєстрації під час дії запобіжного заходу, зобов`язалися контролювати явку сина до слідчих органів та суду.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши зміст та мотиви клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Встановлено, що здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000110 від 09.01.2025 за ч. 1 ст. 286-1 КК України.

О 21 год. 50 хв. 09.01.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

10.01.2025, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку передбаченому 278 КПК України вручено повідомлення про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом (ст. 2 КК України).

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, покарання за вчинення якого передбачено у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Його причетність до оголошеної підозри підтверджується:

- рапортом старшого інспектора сектору моніторингуЗвенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 від 09.01.2025;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.01.2025;

- довідкою про тілесні ушкодження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 09.01.2025, виданої КНП «Лисянська територіальна лікарня»;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 №2 від 09.01.2025, виданого КНП «Лисянська територіальна лікарня»;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09.01.2025;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

- протоколом обшуку від 10.01.2025,

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ,

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ,

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ,

- протоколом допиту свідка ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ,

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Термін «обґрунтована підозра» згідно з практикою Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Слідчий суддя також зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обгрунтованості підозри, враховуючи ст.8,9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі протии Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаyv.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Необхідно зауважити, що на данному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Відповідно до ч. 4 ст.193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

В світлі конкретних обставин данного клопотання, досліджених матеріалів, достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Таким чином, наявні матеріали, на думку слідчого судді, свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 286-1 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Щодо ризиків передбаченихст. 177 КПК України:

метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Перевіряючи доводи прокурора та слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого підозрюваному правопорушення, на даний час існують ризики того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, які ще не допитані в судовому засіданні.

Також слідчий суддя враховує обставини залишення підозрюваним місця ДТП, в якому постраждала особа, що може вказувати на його можливу недобросовісну поведінку по відношенню до слідчих органів та суду.

Інші ризики, зокрема щодо ризику вчинення підозрюваним ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення, на які посилається слідчий у клопотанні та прокурор в судовому засіданні, не доведенні, оскільки підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної або до інших видів відповідальності, під час затримання демонстрував адекватну поведінку, співпрацює із слідством.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Мотивуючи неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, слідчий в своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу тримання під вартою та прокурор в судовому засіданні під час розгляду клопотання фактично не довели доцільність застосування до ОСОБА_6 лише запобіжного заходу - тримання під вартою, а також те, що жоден із більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тобто, слідчий суддя приходить до переконливого висновку про те, що стороною обвинувачення не надано доказів, достатніх, щоб переконати суд у необхідності застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

Водночас, слідчий суддя при вирішенні питання про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу враховує те, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (ч.5ст.9 КПК). Так, згідно правової позиції ЄСПЛ, викладеної у пункті 80 рішення від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Таким чином, під час розгляду клопотання слідчого про застосування до підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, а тому при вирішенні питання про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 має стійкі соціальні зв`язки - постійне місце проживання та реєстрації, працює слюсарем-механіком в ТОВ «Керрот Бетон», позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, на обліках у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не притягувався до кримінальної або інших видів відповідальності відповідальності.

В судовому засіданні як свідка допитано батька підозрюваного - ОСОБА_16 стосовно особистісних характеристик ОСОБА_6 , а також можливості його перебування у домоволодінні за місцем реєстрації, який належить на праві власності ОСОБА_16 . Свідок переконаний у тому, що поведінка сина під час ДТП пов`язана із сильним емоційним стресом, молодим віком та відсутністю життєвого досвіду. Зазначив, що ОСОБА_6 володіє позитивними якостями як людина, не схильний до скоєння правопорушень, сумлінно працює, допомагає сім`ї.

Відповідно до ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Домашній арешт являє собою позбавлення свободи в розумінні підпункту «с» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини (пункт 17 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Вітторіо та Луіджи Манчіні проти Італії», «Лавентс проти Латвії»).

Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне та виправдане застосування стосовно ОСОБА_6 цілодобового домашнього арешту, а не нічного, як вважає доцільним адвокат підозрюваного, оскільки інші ризики, на які посилається прокурор та слідчий, мають місце та враховуються як цілком ймовірні.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин, пояснень слідчого, прокурора, підозрюваного, адвоката, практики ЄСПЛ, враховуючи наявні ризики, передбачені п.п. 1,2, 3, ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя визнає за необхідне, з урахуванням вимог ст.181 КПК України, застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт, що полягає у забороні покидати житло за адресою АДРЕСА_1 , терміном 60 діб в межах строків досудового розслідування, тобто до 09.03.2025.

Керуючись статтями 176-197,369-372 КПК України,

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого відділу Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене начальником Лисянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000110 від 09.01.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лисянка Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, неодруженого, з середньою освітою, учасником бойових дій, учасником АТО, учасником ліквідації наслідків на ЧАЕС не являється, раніше не судимого - запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши останньому залишати житло за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , терміном 60 діб в межах строків досудового розслідування, тобто до 09.03.2025.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчих із числа слідчої групи за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора та суду, окрім випадків необхідності надання підозрюваному невідкладної медичної допомоги за межами місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівниками органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою мають право з`явитися у житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту визначити до 09.03.2025 року включно.

Ухвалу направити на виконання до Звенигородського районного відділу поліції ГУ НП в Черкаській області.

Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 14.01.2025 року о 10 год 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1