Житомирський апеляційний суд
Справа №296/1691/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/170/25
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 16 лютого 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 16 лютого 2025 року задоволено клопотання слідчого та застосовано підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 квітня 2025 року, визначено розмір застави 908 400 грн. та покладено на нього відповідні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вагомість наявних доказів можливого вчинення ним даного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у його вчиненні, спосіб його вчинення - вважав, що лише винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти встановленим ризикам.

Крім того, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України визначив підозрюваному розмір застави, та у разі внесення суми застави також поклав на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою обрати ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід або зменшити розмір застави, так як розмір застави, встановлений слідчим суддею є непомірним тягарем для підозрюваного.

На думку захисника, судом не враховано, що ризики, передбачені ст.177 КПК України є лише припущеннями.

Також, вказує, що суд не врахував, що підорюваний працює, раніше не судимий, має проблеми зі здоров`ям, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, має постійне місце проживання, за місцем роботи характеризується позитивно.

Стверджує, що застава, визначена слідчим суддею, є занадто високою для підозрюваного, а він не має можливості внести таку заставу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 , підозрюваного які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання колегії суддів висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_6 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 347 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до п`ятнадцяти років, відповідають фактичним обставинам провадження.

Так, обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_6 , підтверджуються протоколом заяви про вчинення кримінального правопорушення отриманої від ОСОБА_10 від 14.02.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 14.02.2025; протоколом огляду місця події від 14.02.2025; актом про пожежу від 14.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 та проведеним слідчим експериментом за його участю від 14.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 та проведеним слідчим експериментом за його участю від 14.02.2025,; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 (оператора АЗС) від 14.02.2025; проведеними впізнаннями за фотознімками за участю ОСОБА_14 ; протоколом огляду предмета, а саме оптичного диску з наявним відеозаписом камер зовнішнього спостереження вулиць м. Олевськ; протоколом огляду оптичного диску з наявним відеозаписом нагрудної камери поліцейського ОСОБА_10 ; протоколом допиту дружини потерпілого ОСОБА_10 ОСОБА_15 ; протоколом допиту ОСОБА_16 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 ; протоколами проведених невідкладних обшуків за місцем проживання ОСОБА_6 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ; протоколами затримання ОСОБА_6 та ОСОБА_19 в порядку ст. 208 КПК України та іншими матеріалами в їх сукупності.

Матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Докази долучені до клопотання свідчать, що ОСОБА_6 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 347 КК України.

Наведені захисником відомості в апеляційній скарзі, не спростовують даних, що ОСОБА_6 може бути причетний до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Слідчий суддя достатньо обґрунтував свої висновки про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, а також незаконно впливу на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні.

Колегія суддів зважає і на те, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, міцність соціальних зв`язків та інші відомості, про які вказує в апеляційній скарзі захисник, однак зважаючи, на початкову стадію досудового розслідування, приймаючи до уваги, що кримінальне правопорушення вчинене щодо майна працівника правоохоронного органу та його близьких родичів, небезпечним способом шляхом підпалу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що могло потягнути невідворотні наслідки це свідчить, що існують ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а тому більш м`який запобіжний захід, як зазначено в апеляційній скарзі захисника, на думку апеляційного суду не зможе забезпечити йому належну процесуальну поведінку на даній стадії досудового розслідування.

За таких обставин, апеляційний суд вважає обґрунтованими та законними висновки слідчого судді про наявність достатніх підстав, згідно вимог ст. 194 КПК України для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Колегія суддів зважає і на те, що при розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі підозрюваного. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Також, колегія суддів зважає і на те, що на даний час в Україні введено воєнний стан, що також є відповідним ризиком, який з врахуванням даних про особу обвинуваченого, характером злочину в якому він обвинувачується додатково свідчить про правильність висновків суду, оскільки в зазначених умовах здійснення контролю за обвинуваченим правоохоронними органами, в разі застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашнього арешту є ускладненим.

Не вбачає апеляційний суд і порушення прав підозрюваного ОСОБА_6 при затриманні, а відповідні доводи сторони захисну вважає надуманими.

Так, підозрюваний був затриманий працівниками поліції в порядку ст.208 КПК України.

З протоколу затримання вбачається, що затримано ОСОБА_6 та складено протокол без участі захисника, однак колегія суддів не вбачає порушень прав підозрюваного.

Як зазначив Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду у постанові від 08.12.2022 року по справі № 686/23029/18, затримання особи безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення є подією, несподіваною для його учасників, а тому здійснюється без ухвали слідчого судді. При цьому відсутність захисника під час затримання особи у випадку, передбаченому ст. 208 КПК України, не може вважатися порушенням вимог кримінального процесуального закону.

На переконання апеляційного суду, протокол затримання ОСОБА_6 складений відповідно до вимог КПК України, містить посилання на передбачені законом підстави для затримання особи без ухвали слідчого судді відповідно до положень ст. 208 КПК У країни.

Відтак, колегія суддів вважає безпідставними доводи захисника про порушення права ОСОБА_6 на захист під час затримання.

Доводи захисника, про визначення розміру застави у значно меншому розмірі, так як розмір застави встановлений слідчим суддею є непомірним тягарем для підозрюваного, є необґрунтованими.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п.3 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину становить - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя вказаних вище вимог закону дотримався та обрав ОСОБА_6 , враховуючи обставини справи та ризики, заставу в максимальному розмірі, який передбачено за вчинення особливо тяжкого злочину, з такими висновками погоджується і колегія суддів.

Таким чином, вирішуючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_23 та неможливості на даний час у застосуванні менш суворого запобіжного заходу.

Інші доводи апеляційної скарги, також не спростовують правильність висновків слідчого судді.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 16 лютого 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: