Провадження № 1-в/204/1822/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представників установи ОСОБА_5 ,

особи, щодо якої розглядається заява ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Дніпро заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» про зміну примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом відносно ОСОБА_7 , 1982 року народження,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04.07.2012 року стосовно ОСОБА_6 , який вчинив діяння, що мало ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01.10.2024 року стосовно ОСОБА_6 , який вчинив діяння, що мало ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, змінено примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу призначених ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04.07.2012 року і для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру переведено його до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

В заяві, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів №1152/а від 14.11.2024 року, зазначено, що за час, що минув на фоні прийому медикаментозної терапії у поєднанні з реабілітаційними заходами психічний стан хворого залишався стабільним: не спостерігалось психопродуктивної симптоматики, не відмічалось емоційно-вольових порушень, поведінка мала спокійний, упорядкований характер, без коливань афективного фону, агресивних та аутоагресивних тенденцій, конфліктних ситуацій не створював. Сформовано формально правильне відношення до свого психічного стану, вироблені позитивні соціально-терапевтичні настанови на майбутнє, погоджується з необхідністю прийому підтримуючого лікування в майбутньому. Усвідомлює протиправність скоєного діяння, висловлює жаль. За результатами оцінювання ризику насильства з боку ОСОБА_6 , за шкалою HCR-20V3 - ризик насильства у майоутньому - низький, ризик серйозної фізичної шкоди - низький, ризик неминучого насильства - низький. На підставі вищевикладеного, ОСОБА_6 , 1982р.н., за своїм психічним станом на теперішній час особливої небезпеки для себе та оточуючих не становить. У зв`язку з чим, за своїм психічним станом потребує зміни застосувания примусових заходів медичного характеру в закладі з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом на надання примусових заходів в умовах закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

В судовому засіданні представник установи підтримав вказану заяву, просив задовольнити, посилаючись на висновок комісії лікарів-психіатрів №1152/а від 14.11.2024 року.

Пацієнт в судовому засіданні підтримав заяву про зміну примусових заходів медичного характеру.

Захисник в судовому засіданні підтримав заяву про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 і просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 .

Згідно ч.3 ст.514 КПК України, розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Обговоривши заяву, заслухавши думку учасників процесу і перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що за час, що минув на фоні прийому медикаментозної терапії у поєднанні з реабілітаційними заходами психічний стан хворого залишався стабільним: не спостерігалось психопродуктивної симптоматики, не відмічалось емоційно-вольових порушень, поведінка мала спокійний, упорядкований характер, без коливань афективного фону, агресивних та аутоагресивних тенденцій, конфліктних ситуацій не створював. Сформовано формально правильне відношення до свого психічного стану, вироблені позитивні соціально-терапевтичні настанови на майбутнє, погоджується з необхідністю прийому підтримуючого лікування в майбутньому. Усвідомлює протиправність скоєного діяння, висловлює жаль. За результатами оцінювання ризику насильства з боку ОСОБА_6 , за шкалою HCR-20V3 - ризик насильства у майоутньому - низький, ризик серйозної фізичної шкоди - низький, ризик неминучого насильства - низький. На підставі вищевикладеного, ОСОБА_6 , 1982р.н., за своїм психічним станом на теперішній час особливої небезпеки для себе та оточуючих не становить. У зв`язку з чим, за своїм психічним станом потребує зміни застосувания примусових заходів медичного характеру в закладі з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом на надання примусових заходів в умовах закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Керуючись ст.ст. 94, 95 КК України, ст.ст.369-372, ст.ст.512, 514 КПК України, ст.19,22 Закону України «Про психіатричну допомогу» в редакції від 10.06.2018 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Змінити примусові заходи медичного характеру, призначені ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01.10.2020 року, відносно ОСОБА_7 , 1982 року народження, і для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру перевести його до закладу з надання психіатричної допомоги з звичайним наглядом.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1