Комінтернівський районий суд м.Харкова
УХВАЛА

Іменем України

10 березня 2025 року м. Харків

Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши лист т.в.о. заступника начальника Слідчого управління ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_2 про вирішення питання щодо долі речових доказів, -

встановила:

28.01.2025 до Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшов лист т.в.о. заступника начальника Слідчого управління ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_2 про вирішення питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні № 0002394 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В обгрунтуванні листа зазначає, що вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.12.2015 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання 2 роки позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 від покарання звільнено з випробуванням на 1 рік. Зобов`язано ОСОБА_3 , згідно зі ст. 76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінальну-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-хімічної експертизи в сумі 614,40 грн. (справа № 641/10900/15-к, провадження № 1-кп/641/605/15, ЄРДР № 0002394).

Проте долю речових доказів, а саме концентрат з макової соломи, масою 6,1495 г. не було вирішено. Речові докази по вказаному кримінальному провадженні зберігаються у спеціальному переміщені УЛМТЗ ГУНП в Харківській області.

У судове засідання представник СУ ГУНП в Харківській області, прокурор та засуджений не з`явилися, повідомлялися своєчасно та належним чином.

Згідно ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 537 КПК України, суд, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку. До питань про будьякі сумніви і суперечності, що виникають при виконанні вироку, які належить вирішувати суду, що ухвалив вирок відносяться питання про долю речових доказів і документів, якщо їх не вирішено вироком суду. Заяв в порядку ст. 537 КПК України до суду не надходила.

Згідно вимог ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням прокурора, засудженого, інших осіб, у випадках, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 534 КПК України, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає безумовному виконанню.

Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається із довідки за підписом голови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31.01.2025, кримінальна справа № 641/10900/15-к за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 309 КК України знищена, у зв`язку із закінченням строків зберігання, згідно з «Переліку судових справ, що утворюються в діяльності суду, із закінченням строків зберігання», затвердженого Державною судовою адміністрацією. В архіві суду зберігається лише вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.12.2015.

Згідно з вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.12.2015 по кримінальній справі № 641/10900/15-к, провадження № 1-кп/641/605/2015 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання 2 роки позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 від покарання звільнено з випробуванням на 1 рік та зобов`язано, згідно зі ст. 76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінальну-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-хімічної експертизи в сумі 614,40 грн..

У вказеному вище вироку доля речових доказів вирішена не була.

У листі т.в.о. заступника начальника СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_2 зазначено, що відповідно до інформації УЛМТЗ ГУНП в Харківській області, в камері зберігання ГУНП в Харківській області перебувають речові докази по вказаному кримінальному провадженню, а саме концентрат з макової соломи, масою 6,1495г..

Разом з тим, до листа не додана відповідна постанова про визнання вилученого майна речовим доказом у кримінальній справі, а також відповідне процесуальне рішення про накладення арешту на таке майно.

Відтак, за наявності означених недоліків, враховуючи те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які документи, на підставі яких можна встановити долю речових докахів, вирішити питання про долю речового доказу не можливо.

Вирішуючи питання щодо процесуального рішення, яке має бути прийнято судом, суд керується таким.

Як зазначено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 02.09.2020 по справі № 0306/7567/12, коли нормами кримінально-процесуального закону відповідну ситуацію прямо не передбачено, є необхідним та можливим застосування аналогії права. Зазначена можливість встановлена частиною 6статті 9 КПК, згідно з якою коли положення цьогоКодексуне регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються встановлені частиною першоюстатті 7 КПКзагальні засади кримінального провадження. Однією з таких засад є законність, що включає обов`язок суду, як і інших органів державної влади, неухильно додержуватися вимогКонституції України, цього Кодексу та інших актів законодавства.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК, суд повертає обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Ураховуючи наведене, суд повертає клопотання як таке, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості на його підставі об`єктивно з`ясувати обставини справи і постановити законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення по суті клопотання у встановлений законодавством строк.

Одночасно суд роз`яснює, що повернення клопотання не перешкоджає повторному зверненню з клопотанням до суду.

Керуючись ст. 100, 395, 537, 539 КПК України суд, -

постановила:

Лист т.в.о. заступника начальника Слідчого управління ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_2 про вирішення питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні № 0002394 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - повернути особі, яка його подала, а саме до Слідчого управління ГУНП в Харківській області (адреса; 61023, Харківський, Харків, вул.Весніна, 14, електронна пошта: , ).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cуддя ОСОБА_4