Справа № 129/2532/24
Провадження по справі № 1-кп/129/519/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2024 року Гайсинський районний суд Вінницької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Гайсинського районного суду Вінницької області в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000322 за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красносілка Бершадського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, розлученого, з повною середньою освітою, раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з базовою середньою освітою, раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

Встановив:

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, яким встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібним викраденням чужого майна, за яку настає відповідальність за ст.51 КУпАП.

Крім цього, просила вирішити питання щодо понесених процесуальних витрат.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 і ОСОБА_5 таїх захисники підтримали клопотання прокурора та просили кримінальне провадження за ч.4 ст.185 КК України закрити у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, а також вказали, що в зв`язку з цим вони не підтримують укладені з прокурором угоди про визнання винуватості.

Судом роз`яснено обвинуваченим, що закриття кримінального провадження за вказаною підставою є закриттям кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, і сторона захисту має право на продовження судового розгляду на загальних підставах.

Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що йому зрозумілі його права та він наполягає на закритті кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що йому зрозумілі його права та він наполягає на закритті кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_8 в підготовче судове засідання не з`явився, письмово просив справу розглянути без нього (а.с.32).

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Як вбачається з обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 27.05.2024 р. о 02 год. 00 хв. за попередньою змовою з ОСОБА_5 з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, в умовах воєнного стану, таємно, шляхом вільного доступу проникли на неогороджену територію належного ОСОБА_8 домогосподарства по АДРЕСА_1 , де за допомогою заздалегідь підготовлених та принесених з собою ріжкових ключів демонтували паливну систему з належного ОСОБА_8 трактора «Т-16М», яка була розташована за кабіною водія ззовні на кузовних деталях конструкції транспортного засобу, і, таким чином, умисно, таємно викрали належну ОСОБА_8 паливну систему до трактора «Т-16М» вартістю 2619 грн. 00 коп., завдавши потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

З цього ж обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 27.05.2024 р. о 02 год. 00 хв. за попередньою змовою з ОСОБА_4 з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, в умовах воєнного стану, таємно, шляхом вільного доступу проникли на неогороджену територію належного ОСОБА_8 домогосподарства по АДРЕСА_1 , де за допомогою заздалегідь підготовлених та принесених з собою ріжкових ключів демонтували паливну систему з належного ОСОБА_8 трактора «Т-16М», яка була розташована за кабіною водія ззовні на кузовних деталях конструкції транспортного засобу, і, таким чином, умисно, таємно викрали належну ОСОБА_8 паливну систему до трактора «Т-16М» вартістю 2619 грн. 00 коп., завдавши потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

Вирішуючи подане прокурором клопотання суд виходить з такого.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч.6 ст.3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набув чинності 09.08.2024 р., встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібним викраденням чужого майна, за яку настає відповідальність за ст.51 КУпАП.

У цьому контексті суд вважає Закон №3886-ІХ таким, що вносить зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року та дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 3028 грн.

Отже, розмір неоподатковуваного мінімуму для кваліфікації кримінальних правопорушень у 2024 році складає 1514 грн. 00 коп. (50 відсотків від розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня 2024 року, у розмірі 3028 грн.).

За змістом вищезазначених норм, зміни до законодавства, внесені Законом №3886-IX, призвели до часткової декриміналізації діянь, зокрема передбачених ст.185 КК України, оскільки скасовують кримінальну відповідальність у разі заподіяння внаслідок правопорушення меншої матеріальної шкоди у вигляді вартості викраденого майна, ніж встановлено верхньою межею диспозиції ч.2 ст.51 КУпАП в розмірі 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме: з 01.01.2024 р. - 3028 грн.

Таким чином, розмір вартості майна, за яким розмежовується адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення, з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, визначених ст.51 в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 року, що становило у 2024 році 536,80 грн., збільшено до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 3028 грн. з 01.01.2024 р., тобто кримінальна відповідальність настає у випадку викрадення майна вартістю понад 3028 грн.

Отже, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 р. у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Положення п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України передбачають, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з вимогами ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав згоду на закриття кримінального провадження за вказаним епізодом з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що вказана підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, тому обвинувачений має право на продовження судового розгляду у загальному порядку. Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що не бажає продовжувати судовий розгляд та просив закрити провадження.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 надав згоду на закриття кримінального провадження за вказаним епізодом з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що вказана підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, тому обвинувачений має право на продовження судового розгляду у загальному порядку. Обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що не бажає продовжувати судовий розгляд та просив закрити провадження.

Враховуючи викладене, а також релевантну щодо обставин кримінального провадження практику Верховного Суду (правові висновки, викладені у Постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 22.08.2024 р. у справі № 567/507/23 та Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 07.10.2024 р. у справі № 278/1566/21), суд дійшов висновку, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, та ОСОБА_4 обвинувачується у скоєні діяння, караність якого законом усунена, то зазначені обставини є, у даному випадку, підставою для закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Враховуючи викладене, а також релевантну щодо обставин кримінального провадження практику Верховного Суду (правові висновки, викладені у Постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 22.08.2024 р. у справі № 567/507/23 та Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 07.10.2024 р. у справі № 278/1566/21), суд дійшов висновку, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, та ОСОБА_5 обвинувачується у скоєні діяння, караність якого законом усунена, то зазначені обставини є, у даному випадку, підставою для закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Також, в зв`язку з цим не підлягають затвердженню угоди про визнання винуватості, укладені 05.08.2024 р. між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .

Вирішуючи питання щодо процесуальних витрат, судом на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, з`ясовано вартість проведеної експертизи за вказаним епізодом протиправної діяльності. Так, вартість експертизи складає 1135 грн. 92 коп.

Згідно з ч.1 ст.126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч.1 ст.118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Як було вище зазначено, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 і ОСОБА_5 підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, що є нереабілітуючою підставою, а тому процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1135 грн. 92 коп. необхідно компенсувати за рахунок держави.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України необхідно скасувати накладений ухвалою слідчого судді від 13.06.2024 р. арешт на паливну систему до трактора «Т-16М».

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.284, 286, 350, 372, 479-2 КПК України, ст.3, 5 КК України, суд,

Постановив:

Кримінальне провадження № 0000322за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Кримінальне провадження № 0000322за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1135 грн. 92 коп. компенсувати за рахунок держави.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді від 13.06.2024 р. арешт на паливну систему до трактора «Т-16М».

Речовий доказ: паливну систему до трактора «Т-16М» - залишити власнику ОСОБА_8 .

Копію ухвали суду вручити прокурору, потерпілому, обвинуваченим та захисникам.

Копію ухвали, після набрання нею чинності, направити до Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 і ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Гайсинський районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: