Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/2535/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах власника майна ТОВ "2Х2 ФІНАНС", про скасування арешту майна накладеного в рамках кримінального провадження №0003054 від 21.10.2020, на підставі Ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/5524/23

У С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах власника майна ТОВ "2Х2 ФІНАНС", про скасування арешту майна накладеного в рамках кримінального провадження № 0003054 від 21.10.2020, на підставі Ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/5524/23.

В обґрунтування клопотання, адвокат зазначив, що Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 24.05.2023 у справі № 758/5524/23 накладено арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ТОВ «2Х2 ФІНАНС» (), із забороною розпоряджатись та використовувати майно до постановлення у кримінальному провадженні № 0003054 від 21.10.2020 кінцевого рішення, а також заборонити органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам, нотаріусам усіх нотаріальних округів, як спеціальним суб?єктам, наділеним функціями державного реєстратора, а також іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні та нотаріальні дії щодо вищезазначеного об?єкта нерухомого майна.

Вважає, що ухвала про арешт майна є незаконною, арешт накладено необгрунтовано, а тому ухвала підлягає скасуванню. Усі доводи щодо незаконних дій ТОВ «2Х2 ФІНАНС», які наведені у клопотанні сторони обвинувачення про арешт майна є виключно надуманим і таким, що суперечать реальним обставинам, а тому законні підстави для арешту квартири за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні

Адвокат ОСОБА_3 надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, а також просив клопотання задовольнити з підстав викладених у ньому.

Прокурор подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003054 від 21.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 24.05.2023 у справі № 758/5524/23 накладено арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ТОВ «2Х2 ФІНАНС» () з метою збереження речових доказів. Накладаючи арешт на майно суд виходив з того, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (відповідно до рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льоннрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України. При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В рамках кримінального провадження № 0003054, підозра посадовим особам ТОВ "2Х2 ФІНАНС", пред`явлена не була, стороною обвинувачення не доведено відношення Товариства до розслідуваного кримінального провадження. А відтак, як вбачається із наданих суду матеріалів відсутні відомості вважати, що арештоване майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України.

За даних обставин, слідчий суддя приходить до висновку щодо відсутні правових підстав вважати, що майно є безпосередньо предметом кримінального правопорушення, яке розслідується, зважаючи на досить тривалий час перебування майна під арештом, вбачається безпідставне обмеження права власності на володіння, користування та розпорядження належним майном, а відтак, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 98, 170 - 173, 309 КПК України

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах власника майна ТОВ "2Х2 ФІНАНС", про скасування арешту майна накладеного в рамках кримінального провадження №0003054 від 21.10.2020, на підставі Ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/5524/23 - задовольнити;

Арешт накладений Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 24.05.2023 у справі № 758/5524/23 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ТОВ "2Х2 ФІНАНС" () - скасувати;

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1