Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/970/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2024м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Красилові кримінальне провадження № 0000102 від 02.04.2024 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого,

- про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він, будучи раніше судимим вироком Красилівського районного суду від 25.05.2023 за ч. 4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин проти власності. Так, 21.03.2024, близько 11:00 год, ОСОБА_4 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , де проживає його знайомий ОСОБА_5 , у кімнаті помітив олійний обігрівач, який вирішив викрасти. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 21.03.2024, близько 11:05 год, усвідомлюючи, що в Україні згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан, строк якого вчергове продовжено з 05:30 год 14.02.2024 на 90 діб згідно Указу Президента України №49/2024 від 05.02.2024, який затверджено Законом України №3564-1Х від 06.02.2024, скориставшись відсутністю ОСОБА_5 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з кімнати вищевказаної квартири викрав олійний обігрівач марки «SINВО» моделі «SFH 3377» сірого кольору, вартістю 1456,35 грн, тим самим спричинив ОСОБА_5 майнової шкоди на вказану суму.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з набранням 09.08.2024 року законної сили Законом України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким декриміналізовано крадіжку, розмір якої не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станом на 2024 рік становить 3028 гривень.

Обвинувачений не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора та закриття кримінального провадження.

Потерпілий вважає, що клопотання прокурора про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

Заслухавши прокурора, думку обвинуваченого, та потерпілого суд доходить висновку про задоволення клопотання прокурора зважаючи на таке.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України є кримінальним правопорушенням проти власності.

Важливим при кваліфікації кримінальних правопорушень проти власності є встановлення ознак предмету викрадення, що має певну вартість. Саме вартість чужого майна на момент викрадення є тим критерієм, за яким відрізняється адміністративне правопорушення (ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) «Дрібне викрадення чужого майна») від кримінально-караної крадіжки.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Вищевказаним законом статтю 51 КУпАП викладено у новій редакції, відповідно до якої викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваного мінімуму доходів громадян є дрібним викрадення чужого майна.

Відповідно пункту 5 Підрозділу 1 Перехідних положень ПК України, згідно з яким у разі, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Розмір податкової соціальної пільги в розумінні ПК України дорівнює 50 % розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на один місяць працездатних осіб з 1 січня 2024 року складає 3028 гривні. Отже, розмір податкової соціальної пільги у 2024 році для кримінально-правової кваліфікації становить 1514 гривень.

Таким чином, викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 3028 грн (1514 х 2=3028 грн).

Велика Палата Верховного Суду у постанові №0306/7567/12, вказала, що за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Згідно з ч.1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, отже, поширюється на осіб, які вчинили діяння до набрання законом чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону № 3886-ІХ має зворотну дію в часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у викраденні чужого майна на суму 1456,35 грн, що на момент вчинення кримінального правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3028 грн), суд доходить висновку про неможливість кваліфікації його діяння за частинами статті 185 КК України, оскільки дії ОСОБА_4 мають ознаки дрібної крадіжки, відповідповідальність за яку передбачена ст. 51 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з частиною сьомою статті 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Частинами першою та третьою статті 479-2 КПК України передбачено, що суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

З огляду на викладене, враховуючи зазначені норми права та обставини справи, беручи до уваги, що з 09.08.2024 втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, інкримінованого ОСОБА_4 , обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження щодо нього на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, суд доходить висновку про те, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, підлягає закриттю у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно висновку Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, зробленого в постанові від 01.02.2024 року у справі №930/497/23, закриття кримінального провадження стосовно особи з нереабілітувальних підстав і застосування до неї м`якшої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз.

Товарознавчу експертизу СЕ-19/123-24/4873-ТВ від 29.04.2024 вартістю 3029,12 грн., проводили експерти установи, що фінансується з Державного бюджету, а тому, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати в сумі 3029,12 грн.

Керуючись ст. 5 КК України, п.4-1 ч.1 ст.284, ст.ст. 285-288, ст.314, ст.372, ст. 479-2 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Закрити кримінальне провадження № 0000102 від 02.04.2024 відносно ОСОБА_4 , про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати по справі на користь держави в сумі 3029,12 гривень.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Красилівський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1