У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 лютого 2025 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Берислав, Херсонської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою : АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 190 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20.04.2025 року (включно). Визначено розмір застави, у сумі 150 (ста п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 452 200 (чотириста п`ятдесят дві тисячі двісті) грн.

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8

підозрюваний ОСОБА_7

захисник ОСОБА_6

(в режимі відео-конференції з використанням власних технічних засобів в системі «EasyCon»)

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги прокурора .

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначення застави у розмірі 6610 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 20 015 080 (двадцять мільйонів п`ятнадцять тисяч вісімдесят) гривень.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби або особистого зобов`язання або зменшити розмір застави до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою слідчого судді до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20.04.2025 року (включно). Визначено розмір застави, у сумі 150 (ста п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 452 200 (чотириста п`ятдесят дві тисячі двісті) грн.

Узагальнені доводи апеляційної скарги прокурора.

Вважає ухвалу слідчого судді в частині визначення розміру застави незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує, що при визначенні підозрюваному розміру застави слідчим суддею не враховано те що, підозрюваний та члени його родини матеріально забезпечені на дуже високому рівні, так підозрюваному на праві власності належить 12 земельних ділянок загальною площею 24 га, мінімальна вартість яких складає 36 000 доларів США. Також не враховано, те що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у завданні матеріальних збитків територіальній громаді на загальну суму 17 022 000 гривень, що у відповідності до усталеної практики національних судів та Європейського суду, з прав людини повинно враховуватися при визначення дієвого розміру застави.

Наголошує, що визначений слідчим суддею розмір застави, є занадто малим та не в змозі забезпечити виконання підозрюваним покладних на нього обов`язків.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, захисник зазначає, що суд не встановив чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінуємого злочину, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказує, що слідчим суддею не враховано дані про особу підозрюваного, а саме наявність у нього міцних соціальних зв`язків, те що в нього на утриманні перебуває дитина 2022 року народження та дружина, він працю таксистом, не має жодного відношення до органів влади та місцевого самоврядування Херсонської обласної військової адміністрації.

Стверджує, що визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчим суддею встановлені наступні обставини.

За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_7 , у період з 24.07.2024 року по 09.09.2024 діючи за попередньою змово з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 з метою заволодіння шляхом обману земельними ділянками із кадастровими номерами :02:001:0002, :02:001:0003, :02:001:0004, :02:001:0005, :02:001:0008 сільськогосподарського призначення загальною площею 307,84 га, які розташовані на території Тягинської сільської територіальної громади, Бериславського району, Херсонської області, використали завідомо підроблені офіційні документи, а саме державні акти на право приватної власності на землю І-ХС №033381 від 11 грудня 2001 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №227, а також державні акти серії ЯБ №123787 від 21.12.2006, серії ЯЕ № 944153 від 25.12.2006, серії ЯБ №123789 від 27.12.2006, серії ЯБ № 495615 від 29.12.2006, серії ЯБ №123788 та довідки, в яких внесено завідомо неправдиві відомості про отримання ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 право власності на земельні ділянки Тягинської сільської територіальної громади Бериславського району, Херсонської області.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, кваліфікуючими ознаками якого являється: використання завідомо підробленого документа.

Окрім цього, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 у період з 24.07.2024 по 09.09.2024 організував заволодіння шляхом обману земельними ділянками сільськогосподарського призначення, площею 307,84 га, що розташовані на території Тягинської сільської територіальної громади, Бериславського району, Херсонської області загальною вартістю 17 022 000 гривень, чим завдав територіальній громаді збитків в особливо великих розмірах.

Так, ОСОБА_7 діючи за попередньою змово з ОСОБА_10 з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 шляхом обману, заволоділи земельними ділянками із кадастровими номерами :02:001:0002, :02:001:0003, :02:001:0004, :02:001:0005, :02:001:0008 сільськогосподарського призначення загальною площею 307,84 га, які розташовані на території Тягинської сільської територіальної громади, Бериславського району, Херсонської області, вартість яких у відповідності до висновку судової земельно-оціночної експертизи становить 17 022 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, кваліфікуючими ознаками якого являється: заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.

20.02.2025 року ОСОБА_7 затримано у порядку п. 6 ч. 1 ст. 615, ст. 208 КПК України.

20.02.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 190 КК України.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 в обґрунтування клопотання зазначив, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , інкримінованих кримінальних правопорушень та про наявність ризиків, передбачених п.1, 2,3,4 ч. 1 ст.177 КПК України.

Задовольняючи частково клопотання слідчого, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 , у вчиненні інкримінованих злочинів, вагомість наявних доказів, а також тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим, послався на наявність ризиків, передбачених п. 1, 2,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України. Вважав, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобіганню доведених ризиків та прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_7 , у період з 24.07.2024 року по 09.09.2024 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 з метою заволодіння шляхом обману земельними ділянками із кадастровими номерами :02:001:0002, :02:001:0003, :02:001:0004, :02:001:0005, :02:001:0008 сільськогосподарського призначення загальною площею 307,84 га, які розташовані на території Тягинської сільської територіальної громади, Бериславського району, Херсонської області, використали завідомо підроблені офіційні документи, а саме державні акти на право приватної власності на землю І-ХС №033381 від 11 грудня 2001 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №227, а також державні акти серії ЯБ №123787 від 21.12.2006, серії ЯЕ № 944153 від 25.12.2006, серії ЯБ №123789 від 27.12.2006, серії ЯБ № 495615 від 29.12.2006, серії ЯБ №123788 та довідки, в яких внесено завідомо неправдиві відомості про отримання ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 право власності на земельні ділянки Тягинської сільської територіальної громади Бериславського району, Херсонської області.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, кваліфікуючими ознаками якого являється: використання завідомо підробленого документа.

Окрім цього, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 у період з 24.07.2024 по 09.09.2024 організував заволодіння шляхом обману земельними ділянками сільськогосподарського призначення, площею 307,84 га, що розташовані на території Тягинської сільської територіальної громади, Бериславського району, Херсонської області загальною вартістю 17 022 000 гривень, чим завдав територіальній громаді збитків в особливо великих розмірах.

Так, ОСОБА_7 діючи за попередньою змово з ОСОБА_10 з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 шляхом обману, заволоділи земельними ділянками із кадастровими номерами :02:001:0002, :02:001:0003, :02:001:0004, :02:001:0005, :02:001:0008 сільськогосподарського призначення загальною площею 307,84 га, які розташовані на території Тягинської сільської територіальної громади, Бериславського району, Херсонської області, вартість яких у відповідності до висновку судової земельно-оціночної експертизи становить 17 022 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, кваліфікуючими ознаками якого являється: заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.

20.02.2025 року ОСОБА_7 затримано у порядку п. 6 ч. 1 ст. 615, ст. 208 КПК України.

20.02.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 190 КК України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді про наявність достатніх підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки в суді першої інстанції знайшли своє підтвердження обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 , інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а також підтвердження того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім та не забезпечить запобігання цим ризикам.

Між тим є слушними доводи апеляційної скарги захисника про непомірність для підозрюваного, визначеного слідчим суддею розміру застави.

Так, відповідно до положень ч.4,5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави щодо особи підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і лише у виключних випадках застава може бути визначена у розмірі, який перевищує трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Зі статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в цілому та її 3 пункту вбачається, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (пункт 42 рішення ЄСПЛ у справі Musucv.Moldova від 06.11.2007, заява №42440/06, та пункт 139 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Макаров проти Росії від 12.04.2009, заява № 15217/07). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (пункт 79 рішення ЄСПЛ у справі Mangouras v. Spain).

З огляду на наведене, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Отже, положення кримінального процесуального закону та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: 1) обставини кримінального правопорушення; 2) особливий характер справи; 3) майновий стан підозрюваного; 4) його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; 5) масштаб його фінансових операцій; 6) даних про особу підозрюваного; 7) встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК України; 8) «професійне середовище» підозрюваного; 9) помірність обраного розміру застави та можливість її виконання; 10) шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Разом з тим, приймаючи рішення про визначення підозрюваному застави у сумі 150 (ста п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 452 200 (чотириста п`ятдесят дві тисячі двісті) грн, слідчим суддею не в повній мірі враховано дані вимоги закону та визначено розмір застави, що є завідомо непомірним для підозрюваного та може порушити права особи на свободу та особисту недоторканість, які гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З цих же підстав, є неспроможними вимоги апеляційної скарги прокурора, щодо збільшення розміру застави підозрюваному. Запропонований прокурором розмір застави носить каральний характер для підозрюваного, оскільки фактично унеможливлює існування «альтернативи» яка закладена в правовому інституті застави.

Сторона державного обвинувачення зобов`язана належним чином виправдати суму застави, та прийняти до уваги фінансовий стан обвинуваченого та його спроможність сплатити необхідну суму (Мангурас проти Іспанії п. п. 78-80). Розмір застави повинен бути помірним та пропорційним щодо конкретної людини та обставин, вчиненого ним кримінального правопорушення.

На думку колегії суддів, тяжкість покарання, не може бути єдиним обґрунтуванням застосування щодо підозрюваного більшого розміру застави аніж визначеного в передбачених законом межах, оскільки в такому випадку нівелюється інститут застави, як альтернативний вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи обставини кримінального провадження, роль підозрюваного ОСОБА_7 у злочинній схемі, обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , дані про особу підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, є внутрішньо переміщеною особою, має на утриманні дружину та доньку, 2022 року народження, його матеріальний стан та наявність ризиків, які є обґрунтованими та доведеними, колегія суддів вважає необхідним визначити підозрюваному заставу в межах передбачених ч. 5 ст. 182 КПК України в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 ( двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України. Такий розмір застави є співмірним із матеріальним становищем підозрюваного, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючи фактором, який зможе запобігти доведеним ризикам.

За такого, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали, якою слід застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 ( двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 лютого 2025 року, щодо ОСОБА_7 , - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20.04.2025 року.

Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти, у межах 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 ( двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн.

В разі внесення застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні за винятком участі в слідчих діях;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді