Справа № 148/621/24
Провадження № 1-кп/135/18/25
У Х В А Л А

іменем України

31.03.2025 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ладижин Вінницької області клопотання прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 під час застосування запобіжного заходу у вигляді застави у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000159 від 15.04.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

1. Історія провадження.

У провадженні Ладижинського міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

До суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 22.01.2024.

2. Питання, що вирішуються та позиції сторін кримінального провадження.

2.1 Обґрунтування клопотання прокурора.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а саме у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої юридичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом громадським інтересам.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.01.2024 застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою з альтернативою внесення застави у розмірі 800 000 грн, яку внесено 22.01.2024 з покладенням на нього наступних обов`язків: 1) не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) утриматись від спілкування із особами, які являються свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженні; 4) здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорта) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Надалі строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу, продовжувався, останній раз ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 06 лютого 2025 року продовжено до 06 квітня 2025 року включно.

В обґрунтування продовження строку вказаних обов`язків прокурор зазначає, що на даний час встановлені ухвалою суду ризики, які передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися.

З огляду на це просив продовжити на два місяці строк дії обов`язків (в редакції ухвали суду від 12.12.2024), покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.01.2024.

2.2 Позиція сторони обвинувачення в суді.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав своє клопотання в повному обсязі, наполягаючи на викладених у ньому обставинах.

2.3 Позиція сторони захисту в суді.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання. Також зазначив, що в межах розгляду даного клопотання свій захист буде здійснювати самостійно без участі захисника ОСОБА_5 .

3. Оцінка та мотиви суду.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, віднесені також запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України, слідчий суддя суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Тобто вирішуючи питання про продовження строку дії обов`язків суд керується загальними приписами, якими врегульовано застосування запобіжних заходів.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення сторони обвинувачення та захисту, суд, надаючи відповіді на вказані питання, приходить до таких висновків.

3.1. Щодо наявності ризиків.

Судом встановлено, що необхідність продовження строку дії обов`язків викликана існуванням ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, наявність яких встановлена судом в попередній ухвалі.

При цьому, як стверджує сторона обвинувачення, з часу продовження дії обов`язків, встановлені судом вказані ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати, тим самим виправдовуючи застосування запобіжного заходу до обвинуваченого та покладення відповідних обов`язків.

Суд перевіряючи наявність ризиків, передбаченого п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, про які стверджує прокурор, приходить до наступних висновків.

(1)Ризик переховування від суду.

На переконання суду, ймовірна можливість переховування ОСОБА_4 від суду підтверджується тим, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, передбачає, зокрема, покарання у виді позбавлення волі, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду.

До того ж, що є важливим, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався. Цей Указ затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2402-ІХ. Очевидно, що в умовах, які існують в Україні, викликаних безпрецедентною військовою та нелюдською агресією російської федерації проти України, у ОСОБА_4 , враховуючи його вік, який дозволяє вільно перетинати державний кордон в період правового режиму воєнного стану, збільшуються можливості для ухилення від суду, адже у держави наразі з об`єктивних причин відсутні можливості належним чином контролювати поведінку обвинуваченого.

Ураховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що наразі продовжує існувати ризик переховування від суду.

(2) Ризик знищення, приховування або спотворення речей чи документів.

Враховуючи обставини інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, вказаний ризик існує на даний час та полягає в тому, що ОСОБА_4 , будучи Тульчинським міським головою в силу наданих йому повноважень має реальну можливість доступу до усіх документів, які знаходяться у володінні Тульчинської міської ради та її виконавчих органів.

(3) Ризик впливу на свідків.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати передбачену статтями 23 та 224 КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Суд бере до уваги, що у вказаному кримінальному провадженні були безпосередніми очевидцями подій, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_4 , який контактував з ними, що вказує на можливість його підтримувати з ними контакти і таким чином впливати на них з метою надання ними недостовірних показань.

Вказані обставини формують у суду переконання щодо наявності ризику впливу на свідків в цьому кримінальному провадженні, які ще не допитані судом з метою зміни чи відмови від наданих ними показань.

(4) Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення.

На обґрунтування вказаного ризику прокурор зазначає, що на даний час аналогічним за змістом діям ОСОБА_4 надається правова оцінка в інших кримінальних провадженнях, що вказує на системність протиправної діяльності та свідчить про наявність зазначеного ризику.

Під час судового розгляду прокурор не надав належних доказів на підтвердження своїх обґрунтувань про наявність вказаного ризику.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений п.п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, з часу продовження строку покладених на обвинуваченого обов`язків, встановлений судом в ухвалі від 12.12.2024 ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися. Протилежного судом не встановлено.

3.2. Щодо наявності інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

При вирішенні питання про продовження строку дії обов`язків покладених на обвинуваченого, крім встановленого ризику кримінального провадження, суд, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме:

- обвинувачення у вчиненні злочину, у разі визнання винуватим у вчиненні якого, йому може загрожувати покарання у виді до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- обвинуваченому інкримінується зловживання службовим становищем, вчинене ним як міським головою (при цьому на даний час останній продовжує обіймати вказану посаду в органах місцевого самоврядування);

- відсутність фактів неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_4 під час досудового розслідування чи судового розгляду;

- наявність у обвинуваченого родини (проживає разом з дружиною), наявність постійного місця проживання, офіційно працевлаштований, відсутність судимостей та компрометуючих даних за місцем проживання.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створюватимуть загрозу суспільству. Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме або вже здійснив відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

На переконання суду, застосування до ОСОБА_4 застави саме в поєднанні з покладенням на нього вказаних вище обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, становитиме суттєвий фактором, який сприятиме тому, що обвинувачений дотримується належної процесуальної поведінки та буде дієвим запобіжником вчинення останнім дій, спрямованих на переховування від суду, знищення, приховування або спотворення речей чи документів, а також впливу на свідків.

За таких обставин, суд доходить висновку про необхідність продовження строку дії обов`язків покладених на обвинуваченого.

3.3. Щодо необхідності покладення на обвинуваченого обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Оцінюючи необхідність покладення на обвинуваченого обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, у сукупності та взаємозв`язку із встановленими ризиками, суд доходить таких висновків.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.01.2024 на обвинуваченого були покладені наступні обов`язки: 1) не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) утриматись від спілкування із особами, які являються свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженні; 4) здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорта) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 12.12.2024 обов`язок «не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду» змінено та викладено його в наступній редакції - «зобов`язати письмово повідомляти прокурора чи суд про кожен випадок виїзду за межі населеного пункту, де він проживає, із зазначенням місця, мети, строку та способу пересування, не пізніше ніж за 24 години до виїзду, а також протягом 24 години після повернення».

Надалі ухвалою суду від 06.02.2025 продовжено до 06 квітня 2025 року включно строк дії вказаних вище обов`язків, покладених на обвинуваченого, у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У зв`язку із доведенням продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає, що саме вказані вище обов`язки, які встановлені ухвалою суду від 22.01.2024 (в редакції ухвали суду від 12.12.2024), можуть запобігти реалізації зазначених ризиків.

Суд враховує належну процесуальну поведінку обвинуваченого протягом тривалого часу. Зокрема обвинувачений завчасно письмово повідомляє суд про кожен випадок виїзду за межі населеного пункту, де він проживає, із зазначенням місця, мети, строку та способу пересування, а також про своє повернення до населеного пункту.

Покладення таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, є необхідним для забезпечення дієвості запобіжного заходу, мінімізації існуючих ризиків, ефективності здійснення кримінального провадження та контролю за належною процесуальною поведінкою обвинуваченого.

Водночас суд вважає за необхідне роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення у розмірі, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

3.2.4. Щодо строку дії покладених на обвинуваченого обов`язків та суб`єктів контролю за їх виконанням.

Відповідно до ч.7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені ч. 5 та 6 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Суд бере до уваги, що судовий розгляд тільки розпочато, а тому з метою запобігання існуючим ризикам та ефективності здійснення кримінального провадження, вважає за необхідне у даному випадку продовжити строк дії обов`язків на два місяці.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 179, 194, 199, 331, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого під час застосування запобіжного заходу у вигляді застави задовольнити.

Продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.01.2024 (справа № 127/1695/24), про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на два місяці, а саме:

- зобов`язати письмово повідомляти прокурора чи суд про кожен випадок виїзду за межі населеного пункту, де він проживає, із зазначенням місця, мети, строку та способу пересування, не пізніше ніж за 24 години до виїзду, а також протягом 24 години після повернення;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорта) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , визначити до 31 травня 2025 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя