Номер провадження по справі 1-кп/387/80/25
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2025 року селище Добровеличківка
Добровеличківський районний суд Кіровоградської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Добровеличківка, Добровеличківського району Кіровоградської області, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , громадянка України, освіта професійно-технічна, тимчасово проживає та працює в республіці Польща, не одружена, на утриманні має малолітнього сина 2016 року народження, раніше не судима,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченої (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3
ОСОБА_3 заподіяла умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розляд здоров`я за таких обставин.
10 листопада 2024 року близько 18:00 (точний час не встановлено) ОСОБА_3 прийшла до домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , з метою розмови.
У процесі спілкування між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виникла сварка. На фоні раніше виниклих неприязних відносин у ОСОБА_3 виник протиправний намір завдати тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Реалізуючи цей намір, усвідомлюючи характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, ОСОБА_3 підійшла до ОСОБА_5 та нанесла їй два удари кулаком правої руки в область лівого вуха і два удари кулаком правої руки в область лівого ока. Після цього, схопивши ОСОБА_5 за волосся, завдала два удари головою об стіну справа та один удар долонею в область шиї зліва.
Внаслідок цих дій ОСОБА_3 завдала ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою м`яких тканин обличчя зліва, лівої вушної раковини та правої тім`яної ділянки голови, струсу головного мозку та садна шиї з лівої сторони. Згідно з висновком судово-медичної експертизи, ці ушкодження мають ознаки легких ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я на термін більше 6 днів.
Обвинувачена ОСОБА_3 під час судового засідання повністю визнала свою вину у вчиненні кримінального проступку та надала показання, що точної дати не пам`ятає, але близько 18 години пішла до потерпілої, щоб з`ясувати стосунки, оскільки потерпіла неодноразово її провокувала. Спочатку виникла сварка, а в подальшому бійка.
Під час бійки ОСОБА_3 підійшла до ОСОБА_5 та нанесла їй два удари кулаком правої руки в область лівого вуха і два удари кулаком правої руки в область лівого ока. Після цього, схопивши ОСОБА_5 за волосся, завдала два удари головою об стіну справа та один удар долонею в область шиї зліва.
ОСОБА_3 повністю визнає свою вину і також повідомила суду, що бажає компенсувати завдану шкоду потерпілій у розмірі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що з обвинуваченою не примирилася та вона жодного разу їй не телефонувала.
В судовому засіданні прокурор потерпіла та обвинувачена просили досліджувати докази в порядку передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України. У судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового розгляду, що вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, якщо суд визнає недоцільним дослідження доказів у порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України. Крім того суд роз`яснив обмеження апеляційного оскарження в разі встановлення зазначеного порядку дослідження доказів.
Переконавшись у добровільній позиції учасників кримінального провадження, суд у порядку передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України допитав обвинувачену та дослідив документи, які характеризують особу обвинуваченої, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі, оскільки фактичні обставини сторонами не оспорювалися.
Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Враховуючи зазначене, суд дійшов до висновку, про наявність складу кримінального проступку передбаченого ч.2 ст.125 КК України, а вина ОСОБА_3 , у вчиненні
умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розляд здоров`я, доведена повністю. Її дії судом кваліфікуються за ч.2 ст.125 КК України.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
При обранні обвинуваченій виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального проступку, особу ОСОБА_3 , обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, по місцю проживання характеризується посередньо, працює в республіці Польща, не одружена, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима.
Отже суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Враховуючи зазначене, суд вважає що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції передбаченої ч.2 ст.125 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання передбачені ст. 67 КК України, відсутні.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Процесуальні витрати - відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися .
Керуючись ст. ст. 17, 100, 124, 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 62, 63 Конституції України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (зі змінами та доповненнями), суд,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити покарання у виді 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Речові докази: медична карта стаціонарного хворого № 4401 на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 передана на відповідальне зберігання до КНП «Добровеличківська лікарня», залишити в цій установі після набрання вироком законної сили.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження та може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1