Провадження №1-кп/127/380/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 12 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 367 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.10.2022 за № 0000399,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 367 Кримінального кодексу України (далі КК).

16.12.2024 на електронну адресу надійшло клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про звільнення його підзахисного від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки. Клопотання мотивовано тим, що обвинувачений вперше вчинив нетяжкий злочин, винуватість у вчиненні якого визнав, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. 17.01.2023 ОСОБА_5 був звільнений із займаної посади, тобто на час судового розгляду останній не координує діяльність відділів охорони культурної спадщини, містобудування та містобудівного характеру та на цей час позбавлений можливості впливати своїм службовим становищем на інших службових осіб.

Обвинувачена ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні подане клопотання підтримали та просили його задовольнити з підстав, викладених у ньому. При цьому обвинувачений зазначив, що наслідки звільнення від кримінальної відповідальності йому зрозумілі.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, разом з тим на адресу суду надійшла його письмова заява, згідно з якою останній повідомляє, що не заперечує проти звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані суду матеріали, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Зі змісту частини першої статті 285 КПК випливає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. При цьому частиною третьою статті 285 КПК визначено, що у разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Крім того, частиною четвертою статті 286 КПК визначено, що у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. При цьому частиною другою статті 288 КПК передбачено, що суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Слід також зауважити, що частиною першою статті 325 КПК визначено, що у разі, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 відповідно до наказу начальника управління містобудування та архітектури Вінницької обласної державної адміністрації ОСОБА_7 № 17-к від 26.04.2021 призначений на посаду заступника начальника управління - начальника відділу обліку, правового забезпечення та контролю управління містобудування та архітектури Вінницької обласної державної адміністрації з 27.04.2021 як переможця конкурсу на заміщення вакантної посади державної служби категорії «Б» та збереженням 6 рангу державного службовця.

Згідно з пунктами 3.3, 3.9 посадової інструкції заступника начальника управління - начальника відділу, затвердженої 06.11.2020 начальником управління містобудування та архітектури обласної державної адміністрації ОСОБА_8 , ОСОБА_5 координує в установленому законодавством порядку діяльність відділів охорони культурної спадщини, містобудування та містобудівного характеру; організовує роботу з розгляду в установленому порядку працівниками управління звернень громадян, підприємств, установ та організацій, органів місцевого самоврядування.

Отже, ОСОБА_5 обіймав посаду в органі державної влади, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, а тому відповідно до статті 18 КК та положень пункту 1 примітки до статті 364 КК є службовою особою.

Згідно з пунктом 16 частини першої статті 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини» (далі Закон № 1805-III) до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить, зокрема погодження відчуження або передачі пам?яток місцевого значення їхніми власниками чи уповноваженими ними органами іншим особам у володіння, користування або управління.

Відповідно до пункту 2 Положення про Управління містобудування та архітектури Вінницької обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядження Голови обласної державної адміністрації 17.07.2020 № 441 (y редакції розпорядження Голови обласної державної адміністрації 24.05.2021 № 440) Управління є уповноваженим органом містобудування та архітектури, органом охорони культурної спадщини.

Земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0168 знаходиться на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, відноситься до земель історико-культурного призначення, є пам`яткою археології місцевого значення «Поселення пізньої бронзи», ХІ-ІХ століть до н.е., охоронний № 198, взята на облік рішенням виконкому обласної ради народних депутатів від 20.02.1985 № 75.

Згідно зі статтею 17 Закону № 1805-III усі пам`ятки археології є державною власністю та приватну власність не передаються.

Разом з тим, зі змісту листів, підписаних заступником начальника управління містобудування та архітектури Вінницької ОДА ОСОБА_5 та затверджених печаткою відповідного управління, які видані ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за вихідними номерами № 07-03-2177 від 21.10.2021 та № 07-03-2178 від 21.10.2021 на земельній ділянці з кадастровим номером :01:003:0168 відсутні об`єкти культурної спадщини.

Надалі, під час розгляду заяв ОСОБА_10 та ОСОБА_9 щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0168 для ведення особистого селянського господарства комісією з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього середовища Якушинецької сільської ради враховано листи управління містобудування та архітектури Вінницької ОДА про те, що на вищезазначеній земельній ділянці не виявлено об`єктів культурної спадщини.

Рішеннями 13 сесії 8 скликання Якушинецької сільської ради № 588/39 від 29.10.2021 та № 588/40 від 29.10.2021 ОСОБА_10 та ОСОБА_9 наданий дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Також, рішеннями 14 сесії 8 скликання Якушинецької сільської ради № 643/10 від 26.11.2021, № 643/11 від 26.11.2021 ОСОБА_10 та ОСОБА_9 затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки шляхом поділу земельної ділянки :01:003:0168.

Отже, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді заступника начальника управління містобудування та архітектури Вінницької ОДА, неналежно виконував свої службові обов`язки, через несумлінне ставлення до них, 21.10.2021 у м. Вінниці особисто підписав та завірив печаткою управління листи на ім`я ОСОБА_9 та ОСОБА_10 № 07-03-2177 від 21.10.2021 та № 07-03-2178 від 21.10.2021 про те, що на земельній ділянці з кадастровим номером :01:003:0168 відсутні об`єкти культурної спадщини, які були взяті за основу при прийнятті вищевказаних рішень Якушинецькою сільською радою.

На підставі зазначених листів ОСОБА_11 передано у власність земельну ділянку загальною площею 1,9123 га, кадастровий № :01:003:0222, для ведення особистого селянського господарства та ОСОБА_9 передано у власність земельну ділянку загальною площею 1,9124 га, кадастровий номер :01:003:0223, для ведення особистого селянського господарства.

Ринкова вартість земельної ділянки площею 1,9123 га, кадастровий № :01:003:0222, станом на 14.01.2022 становила 219280 грн., ринкова вартість земельної ділянки площею 1,9124 га, кадастровий № :01:003:0223, станом на 14.01.2022 становила 219291 грн.

Вказаними діями ОСОБА_5 спричинено тяжкі наслідки громадським інтересам на загальну суму, яка у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та становить 438571 грн. (438571:1240,5 = 353,5).

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого кваліфіковані за частиною другою статті 367 КК за ознаками службової недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричини тяжкі наслідки громадським інтересам.

Суд звертає увагу на те, що Верховний Суд України у пункті 1 постанови Пленуму № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» (далі Постанова від 23.12.2005) зазначив, що звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК, у порядку, встановленому КПК.

Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у частині першій статті 44 КК, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування.

У абзаці п`ятому пункту 2 наведеної Постанови від 23.12.2005 зазначено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

Згідно з роз`ясненнями, наданими в абзаці четвертому пункту 2 Постанови від 23.12.2005 підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).

Відповідно до положень статті 48 КК особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

У пункті 7 Постанови від 23.12.2005 ВСУ звернув увагу судів на те, що у зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила. При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності. Для застосування статті 48 КК необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину. Звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 48 КК - право, а не обов`язок суду, який вирішує це питання в порядку, передбаченому статтею 7 КПК.

З наданого суду обвинувального акта убачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до положень статті 48 КК, відноситься до нетяжких злочинів.

Вирішуючи питання щодо наявності умов для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд враховує таке.

Суд вже зазначив, що звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК, у порядку, встановленому КПК.

Суд при цьому враховує висновок, зроблений Верховним Судом (далі ВС) у постанові від 23.01.2020 (у справі № 161/1390/19), відповідно до якого при звільненні особи від відповідальності за зміною обстановки суду встановити не тільки те, яка обстановка існувала під час вчинення злочину, а й те, в чому полягає її зміна на час розгляду справи.

Суд також вважає за доцільне зауважити, що ВС у постанові від 02.07.2020 (справа № 613/1202/17) зазначив, що необхідною підставою для звільнення від кримінальної відповідальності є встановлення зміни протягом певного часу обстановки, яка оточувала особу на момент вчинення злочину, що позитивно впливає на неї та робить малоймовірним вчинення цією особою нового тотожного або однорідного злочину. Суд повинен навести у судовому рішенні дані, які б свідчили про таку зміну обстановки та втрату суспільної небезпечності особою.

У постанові від 04.02.2021 (справа № 953/21593/19) ВС дійшов висновку, що норма статті 48 КК передбачає дві окремі самостійні умови для звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки, а саме коли вчинене особою діяння втратило ознаки суспільної небезпечності або коли ця особа перестала бути суспільно небезпечною. Особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь.

При цьому збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню статті 48 КК у разі, коли у зв`язку зі зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Аналогічний висновок зроблений ВС у постанові від 26.03.2019 (справа № 569/20/14-к).

Сторона захисту як на підставу для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності послалась на ту обставину, що останній 17.01.2023 ОСОБА_5 був звільнений із займаної посади, тобто на час судового розгляду останній не координує діяльність відділів охорони культурної спадщини, містобудування та містобудівного характеру та на цей час позбавлений можливості впливати своїм службовим становищем на інших службових осіб, а тому перестав бути суспільно небезпечним. На підтримання зазначеної обставини захисник надав суду відповідну копію наказу про звільнення.

З матеріалів кримінального провадження випливає, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Як вже суд зазначив вище, інкриміноване ОСОБА_5 діяння, останнім було вчинене під час перебування на посаді, з якої він був звільнений 17.01.2023.

З огляду на викладене, суд вважає, що зміна обстановки у цьому випадку полягає саме в тому, що внаслідок звільнення ОСОБА_5 з посади начальника управління - начальника відділу обліку, правового забезпечення та контролю управління містобудування та архітектури Вінницької обласної державної адміністрації, тобто з посади, перебуваючи на якій ОСОБА_5 вчинив, інкриміноване йому діяння, останній перестав бути суспільно небезпечним.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у судовому засіданні встановлено наявність правових підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 у зв`язку зі зміною обстановки, а тому суд дійшов до переконання, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - слід задовольнити.

Відповідно до приписів частини другої статті 124 КПК витрати на залучення експерта суд стягує з обвинуваченого на користь держави у разі ухвалення обвинувального вироку. Поряд з тим, частиною першою статті 126 КПК регламентовано, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Суд при цьому враховує позицію ВС, висловлену в постанові від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17), згідно з якою КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Крім того, у постанові від 01.02.2024 (справа № 930/497/23) ВС дійшов до висновку, що закриття кримінального провадження стосовно особи з нереабілітуючих підстав і застосування до неї м`якшої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз.

З огляду на зазначені позиції ВС, суд дійшов до переконання, що згідно з частиною другою статті 124 КПК судові витрати необхідно покласти на обвинуваченого.

Крім того, прокурор з-поміж інших наданих доказів надав суду копії ухвал Вінницького міського суду Вінницької області від 24.01.2023 та 25.01.2023 про накладення арешту на земельні ділянки. Враховуючи, що за результатом судового розгляду суд дійшов до переконання про доцільність звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, суд вважає за доцільне відповідно до положень статті 174 КПК скасувати накладені у кримінальному провадженні арешти.

Керуючись статтями 284, 371 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною другою статті 367 Кримінального кодексу України, на підставі статті 48 Кримінального кодексу України у зв`язку зі зміною обстановки.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 367 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.10.2022 за № 0000399, закрити.

Арешти, накладені на підставі ухвал слідчих суддів Вінницького міського суду Вінницької області від 24.01.2023 та 25.01.2023, скасувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 14338 (чотирнадцять триста тридцять вісім) гривень 80 (вісімдесят) копійок витрат на залучення експертів.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: