Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/46/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2025 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 06 січня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого та стосовно,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Славне, Долинського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, не одружений, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

17.05.1995 року Долинським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 140 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ЗУ «Про амністію» від 19.08.1995 року, звільнений від відбуття покарання;

29.07.1996 року Долинським районним судом Кіровоградської області за ст. 86-1,44 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

27.06.2001 року Долинським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.140 КК України до покарання у виді позбавлення волі 1 рік 6 місяців, на підставі ст.75,76 КК України від відбування покарання звільнений строком на 1 рік;

08.12.2005 року Долинським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75,76 КК України від відбування покарання звільнений строком на 3 роки;

12.03.2009 року Долинським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.263, ч.2 ст. 121, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 8 років; звільнився 15.07.2016 року по відбуттю покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 16 години 00 хвилин 06 січня 2025 року до 04 березня 2025 року включно,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 06 січня 2025 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів щодо ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи. Також встановлено існування ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: з метою уникнення покарання підозрюваний може залишити місце проживання, виїхати за межі Кіровоградської області, та потрапити на непідконтрольні на даний час території України; впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою схилити їх вчинити дії на свою користь.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку, що з урахуванням особи підозрюваного, а також тих даних, що відображені слідчим у надісланому клопотанні, можливо стверджувати про неможливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігти зазначеним ризикам, в тому числі домашнього арешту.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_5 в апеляційній скарзі, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованим і не відповідним обставинам вчиненого злочину, у якому підозрюється ОСОБА_6 . Зокрема, недоведеними прокурором є такі обставини як переховування від органів досудового розслідування і суду; можливість знищення або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на свідків, потерпілого, інших осіб причетних до вчинення злочину, з метою уникнення покарання; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.

Захисник вважає, що зазначені у клопотанні підстави є суто формальними та не відображають фактичних обставин справи.

Підозрюваний ніде не переховувався і не втікав, сам викликав швидку медичну допомогу до потерпілої та особисто повідомив в послідуючому поліцію про смерть потерпілої. Надалі, підозрюваний за викликом самостійно з`явився до відділення поліції та не втікав.

Знищення або спотворення будь-яких із речей чи документів у справі підозрюваним неможливе, оскільки докази з місця вчинення злочину вже зібрані, свідки опитані. Підозрюваний добровільно співпрацює зі слідством та дає покази.

Незаконний вплив підозрюваного на свідків, потерпілого та інших осіб, причетних до вчинення злочину, з метою уникнення покарання є неможливим, оскільки покази свідками вже надані і були додані до матеріалів клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою.

Також, прокурором не доведено таку підставу як перешкоджання кримінальному провадженню «іншим чином». Яким саме чином підозрюваний може здійснювати таке перешкоджання не зазначено.

Крім того, слідством не розглядалася можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного, що є незаконним та порушує права підозрюваного.

Так, підозрюваний повідомив слідчому та захиснику, що перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра. Станом на час обрання підозрюваному запобіжного заходу, медичної довідки, яка б підтверджувала цей факт ні у слідства, ні у захисника ще не було. Відтак, підозрюваний міг оговорити себе або ж надати слідству відомості, які не відповідають дійсності, зокрема щодо своєї винуватості у вчиненому злочині.

Крім того, слідством не встановлено причинний зв`язок між смертю потерпілої та нанесеними тілесними ушкодженнями саме підозрюваним, адже наявний проміжок часу майже в три дні. Тобто, слідством зроблено припущення про підозру у вчиненні правопорушення за ч.2 ст.121 ККУ ОСОБА_6 , який перебуває на обліку у лікаря-психіатра, тільки на підставі його, свідчень. Тому, вважає, що винуватість, у смерті потерпілої саме від дій підозрюваного є не підтвердженою.

Захисник повідомила суду про цей факт, який не оскаржувався прокурором під час судового засідання, та просила обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання. На думку захисника запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є більш доречним, оскільки підозрюваний не переховувався від слідства і сумлінно з`явився до поліції та до суду. А тому захисник вважає, що жодний ризик у клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передбачений ст. 177 КПК України стороною обвинувачення не доведений.

Також захисник вважає, що при постановлені оскаржуваної ухвали суддя не врахував повною мірою вимогу ст.178 КПК України. Адже, прокурором не було доведено усіх обставин необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та реальної наявності відповідних ризиків зазначених у клопотанні.

Розгляд даної апеляційної скарги було призначено у відкритому судовому засіданні, проте в зазначений день та час учасники процесу до суду апеляційної інстанції не з`явилися, повідомлялися у встановленому законом порядку, клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у дистанційному режимі відеоконференції до апеляційного суду не надходили.

Захисник ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить проводити розгляд апеляційної скарги без її участі та без участі підозрюваного ОСОБА_6 .

Також від прокурора відділу обласної прокуратури ОСОБА_8 надійшла заява у якій він просив провести апеляційний розгляд за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 без участі прокурора.

Враховуючи наведене апеляційний суд, з урахуванням положень ч. 1 ст. 406 КПК України, ухвалює рішення за результатами письмового провадження.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали клопотання, які надійшли з районного суду та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку.

Як убачається з матеріалів клопотання слідчого, в провадженні слідчого відділення відділу поліції № 1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_7 , погодженого з начальником Долинського відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 05 січня 2025 року за ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.01.2025 року близько 12.00 години ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував по АДРЕСА_1 , разом із своєю співмешканкою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час спілкування між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 на ґрунті особистих неприязних стосунків виникла сварка в ході якої ОСОБА_6 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , наніс потерпілій руками близько 5 ударів в область голови та тулуба. Від даних ударів потерпіла впала на землю, після чого ОСОБА_6 наніс ще близько 5 ударів руками по тулубу потерпілої.

Після чого, ОСОБА_6 підняв ОСОБА_10 із землі та вони попрямували до місця свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де потерпілій стало зле та 04.01.2025 року внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_6 настала смерть потерпілої ОСОБА_10 .

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 2605 від 05.01.2025 причиною смерті ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 являється гемопневмоторакс, тупа травма грудей, розрив легень, множинні переломи ребер.

06 січня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, тобто вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

В межах даного кримінального провадження, 06 січня 2025 року, старший слідчий слідчого відділення відділу поліції № 1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_7 , за погодженням з начальником Долинського відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 06 січня 2025 року вказане клопотання слідчого задоволено та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.

З таким рішенням слідчого судді погоджується і колегія суддів виходячи з такого.

Обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які додані слідчим до клопотання, а саме: протоколами оглядів місця події; речовими доказами, вилученими під час оглядів місця події; допитами свідків; допитом підозрюваного; лікарським свідоцтвом про смерть № 2605 від 05.01.2025 причиною смерті ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 являється гемопневмоторакс, тупа травма грудей, розрив легень, множинні переломи ребер, напад з використанням тупого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкодження.

Колегія суддів також ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Зазначаючи про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовано послався на ризики, які передбачені ст.177 КПК України, що були встановлені слідчим суддею під час судового розгляду даного клопотання.

Так, у разі визнання винуватим ОСОБА_6 у вчиненні злочину, який йому інкриміновано, йому може загрожувати позбавлення волі строком від семи до десяти років, а тому з метою уникнення відповідальності останній може переховуватися від відповідальності та перешкоджати здійсненню кримінального провадження шляхом неявки на виклики слідчого, прокурора та суду.

Крім того, зважаючи на те, що свідки по справі проживають з підозрюваним в одному населеному пункті, ОСОБА_6 може впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою схилити їх вчинити дії на свою користь в тому числі, і з метою надання відносно нього виправдувальних показів.

Колегія суддів також ураховує, що ОСОБА_6 не одружений, дітей не має, офіційно не працює, проживає один, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Раніше неодноразово судимий, в тому числі і за аналогічний умисний злочин проти життя та здоров`я особи, та відбував покарання реально.

Тому на переконання колегії суддів, у разі незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні .

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, ч.1 ст. 177 КК України, та у разі застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст.176 КПК України, не зможе забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам, а тому не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Стороною захисту під час розгляду в суді першої інстанції не спростовані доводи клопотання слідчого. Не надані докази в обґрунтування апеляційної скарги стороною захисту і до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів також враховує практику ЄСПЛ, так у справі «Воляник проти України» від 02.10.2014 року, вказано, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.

Так виходячи з встановлених обставин по справі та оцінюючи особу підозрюваного, обставин вчинення протиправних дій, існує достатньо підстав вважати, що у разі незастосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній матиме змогу переховуватись від органу досудового розслідування, суду, впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, з метою зміни їхніх показань, що перешкодить повно, всебічно та неупереджено дослідити всі обставини у кримінальному провадженні.

З огляду на означене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчим суддею правильно оцінені наявні ризики та обґрунтовано задоволено клопотання органу досудового розслідування, обравши стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів враховуючи всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи запобіжного заходу, вважає, що у конкретному випадку, обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження. Застосований відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та безпідставність судового рішення про необхідність обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - спростовуються наведеним вище.

Крім того, колегія суддів враховує, що кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому, про що слідчим суддею наведено відповідні мотиви в оскаржуваному рішенні.

Доводи захисника про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 06 січня 2025 року, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4