В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2025 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 1 Жмеринського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000499 від 7 листопада 2024 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жмеринка Вінницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, співмешкаючого, невійськовозобов`язаного, інваліда 3 групи, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше несудимого, по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України,

також за участі сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення та юридична кваліфікація встановлених обставин

Обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він в порушення вимог статті 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно систематично вчиняє насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_7 , що призводить до психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя, що виразилось у формі втрати енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку. А саме: ОСОБА_3 неодноразово, не маючи підґрунтя, вчиняв по відношенню до співмешканки ОСОБА_7 дії, які виражались у словесних образах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, тим самим викликав в ОСОБА_7 побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдав шкоду її психічному здоров`ю.

Так, 18 червня 2024 року, близько 15-30 год, обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись у будинку АДРЕСА_1 , де він проживає зі співмешканкою ОСОБА_7 , вчинив відносно неї домашнє насильство, що виразилося у безпричинних конфліктах, словесних образах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки та погрозах фізичною розправою. Внаслідок чого потерпілою було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_3 ..

За вказаним фактом працівниками Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області 18 червня 2024 року відносно ОСОБА_3 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За результатами розгляду Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення, 17 липня 2024 року винесено постанову, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді накладення штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі шістсот вісімдесят грн.

Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_3 6 липня 2024 року, приблизно о 20-25 год, знаходячись у будинку АДРЕСА_1 , де він проживає зі співмешканкою ОСОБА_7 , вчинив відносно неї домашнє насильство, що виразилося у безпричинних конфліктах, словесних образах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки та погрозах фізичною розправою. Внаслідок чого потерпілою було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_3 ..

За вказаним фактом працівниками Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області 6 липня 2024 року відносно ОСОБА_3 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За результатами розгляду Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення, 16 вересня 2024 року винесено постанову, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді накладення штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі шістсот вісімдесят грн..

Окрім цього, 6 листопада 2024 року, близько 17-00 год, ОСОБА_3 , знаходячись у будинку АДРЕСА_1 , де він проживає зі співмешканкою ОСОБА_7 , вчинив відносно неї домашнє насильство, що виразилося у безпричинних конфліктах, словесних образах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки та погрозах фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань. Внаслідок чого, було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_8 .

За вказаним фактом працівниками Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області 06 листопада 2024 року відносно ОСОБА_3 внесені відомості до ЄРДР за статтею 126-1 Кримінального кодексу України.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений статтею 126-1 Кримінального кодексу України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

Досліджені судом докази

У вчиненому злочині, передбаченому статтею 126-1 Кримінального кодексу України, обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнає повністю і беззастережно, погоджується надавати показання. Пояснює, що дійсно при встановлених судом обставинах тричі 18 червня 2024 року, 6 липня 2024 року та 6 листопада 2024 року - вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_7 .. Причиною домашніх конфліктів стала його нестриманість. У теперішній час вони примирились. У вчиненому розкаюється. Просить його суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доведена показаннями потерпілої, матеріалами кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні надає показання, що обвинувачений є її співмешканцем. Він дуже нервовий, і на грунті цього у них завжди виникають сварки. Такі сварки 18 червня 2024 року, 6 липня 2024 року та 6 листопада 2024 року переросли у насильницькі дії обвинуваченого психологічного характеру, і їй прийшлось викликати поліцію. У теперішній час вони живуть нормально, примирились. Просить не карати обвинуваченого суворо.

Крім цього, вина обвинуваченого у вчиненні домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи, повністю доведена оціненими судом у нарадчій кімнаті у відповідності із частиною першою статті 89 Кримінального процесуального кодексу України і визнаними належними і допустимими у сукупності з показаннями обвинуваченого та потерпілої такими доказами :

- витягом з ЄРДР від 6 листопада 2024 року про реєстрацію злочину, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України, по заяві ОСОБА_7 ;

- протоколом прийняття заяви у потерпілої про злочин, вчинений обвинуваченим;

- копіями постанов Жмеринського міськрайонного суду від 17 липня 2024 року та 16 вересня 2024 року про накладення на ОСОБА_3 адміністративних стягнень у виді штрафів, відповідно, у розмірах 680 грн та 680 грн.

Оцінка доказів

Дослідивши безпосередньо та оцінивши всі вищеперераховані докази відповідно до вимог статті 94 Кримінального процесуального кодексу України, суд вважає їх належними і допустимими, оскільки вони прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні і отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а також визнані стороною захисту.

Отже, зберігаючи відповідно до вимог частини шостої статті 22 Кримінального процесуального кодексу України об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, розглядаючи кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, суд вважає, що стороною обвинувачення поза розумним сумнівом доведено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи, і його дії слід кваліфікувати за статтею 126-1 Кримінального кодексу України.

Відомості щодо особи обвинуваченого

Особа обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жмеринка Вінницької області, підтверджується фотокопією його паспорта серії НОМЕР_1 , виданого 29 травня 2013 року Жмеринським РВ УМВС України у Вінницькій області.

З довідки про судимість від 8 лситопада 2024 року видно, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше несудимий.

Відповідно до довідок № 737 та № 866 від 8 листопада 2024 року Жмеринської ЦРЛ обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за лікуванням останніх п`ять років не звертався.

Згідно з довідками з місця проживання голови квартального комітету «Привокзальний» від 8 листопада 2024 року, обвинувачений проживає без реєстрації по АДРЕСА_1 зі співмешканкою ОСОБА_7 , характеризується задовільно.

Згідно з досудовою доповіддю органу пробації від 17 березня 2025 року, виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства можливе.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання

Обставинами, які у відповідності із статтею 66 КК України пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття і активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які у відповідності із статтею 67 КК України обтяжують покарання, суд не встановив.

Мотиви призначення покарання

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є нетяжким злочином; обставину, яка пом`якшує покарання та особу винного, який характеризується посередньо, раніше несудимий, думку потерпілої, яка повідомила про примирення; що покарання є заходом примусу, який застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, і яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого; виходячи з принципів індивідуалізації, розумності покарання з метою попередження вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Водночас суд враховує, що санкцією статті 126-1 Кримінального кодексу України передбачене покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або пробаційного нагляду на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк, або позбавлення волі на строк до двох років.

Суд вважає, що виходячи з принципу справедливості покарання, суд має застосувати більш суворий вид покарання серед передбачених за скоєний злочин лише тоді, коли менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження скоєння нею нових злочинів.

Суд приймає до уваги щире каяття обвинуваченого, яке характеризує його суб`єктивне ставлення до вчиненого ним кримінального правопорушення; повне визнання своєї вини; враховує, що обвинувачений дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, виправив ситуацію шляхом примирення з потерпілою.

Приймаючи до уваги вказані вище обставини, що враховані судом при розгляді судового провадження, суд вважає, що призначення покарання у вигляді пробаційного нагляду із обмежувальними заходами, передбаченими статтею 99-1 Кримінального кодексу України, як про це просить прокурор, є пропорційним та адекватним, тобто справедливим. Тому вважає доцільним призначити обвинуваченому покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді пробаційного нагляду строком на один рік із обмежувальними заходами, передбаченими пунктом 5 частини першої статті 91-1 Кримінального кодексу України, а також з обов`язками, передбаченими частиною другою статті 59-1 Кримінального кодексу України.

Саме таке покарання, на переконання суду, буде відповідати принципу індивідуалізації покарання, відповідно до якого суд, на основі оцінки ряду вказаних вище загальних і спеціальних критеріїв, зазначених у законі, визначає особі, яка вчинила злочин, справедливу міру покарання, спрямовану на досягнення цілей виправлення засудженого і приватної превенції.

Мотиви ухвалення інших процесуальних рішень

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід не обирався, підстави для його обрання до набрання вироком законної сили відсутні.

Керуючись статтями 370, 371, 374, 394 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України і обрати йому покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк один рік.

У відповідності із частиною другою статті 59-1 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 91-1 Кримінального кодексу України, застосувати до ОСОБА_3 обмежувальні заходи у вигляді:

- направлення для проходження програми для кривдників строком на два місяці.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право в суді отримати копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_9