Єдиний унікальний № 243/1711/24
Провадження № 1-кп/243/313/2025
УХВАЛА

Іменем України

03 березня 2025 року м. Слов`янськ

Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000040 від 22 січня 2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України,

В С Т А Н О В И В:

21 січня 2024 приблизно о 18 год. 50 хв. ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , перебуваючи на сходинковій ділянці другого поверху будинку АДРЕСА_2 , де між ними та ОСОБА_7 і його дружиною ОСОБА_8 виник словесний конфлікт. В цей час ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи за місцем свого мешкання почув жіночі крики у під`їзді. Вийшовши зі своєї квартири, яка розташована на третьому поверсі будинку АДРЕСА_2 , побачив, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 відбувається словесний конфлікт, з метою припинення вказаного конфлікту почав робити зауваження ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з приводу припинення словесного конфлікту.

В цей же час та місці, ОСОБА_4 , діючи необережно, не маючи прямого умислу на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків, які міг та повинен був передбачити, а також уникнути їх, діючи зі злочинною недбалістю підійшов до останнього, який перебував на сходинах між другим та третім поверхом, схопив рукою за комірець кофти, штовхнув ОСОБА_9 , при цьому не передбачаючи можливих наслідків від даного поштовху, хоча повинен був і міг їх передбачити, внаслідок чого ОСОБА_9 втратив рівновагу, впав з висоти власного росту на лівий бік.

В результаті такого падіння ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, а саме: закритий вивих лівого плеча, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такий, що потребує для свого загоєння термін понад 21-ї доби.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому правопорушенні, передбаченому ст.128 КК України, визнав повністю та пояснив, що він з товаришем та братом підіймалися по сходах. Вибіг потерпілий. Він схопив потерпілого за комірець і вони впали зі сходів. Зазначив, що ним відшкодовано шкоду потерпілому. Просив задовольнити клопотання потерпілого та звільнити його від кримінальної відповідальності, посилаючись на положення ст.46 КК України.

Потерпілим ОСОБА_9 надано письмову заяву, за змістом якої зазначено, що претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого він не має, просить звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. Зазначив, що примирення з обвинуваченим є добровільним та не є наслідком фізичного чи психічного примусу. Вказану заяву просив розглянути у його відсутності.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання потерпілого, зазначив, що заперечень проти його задоволення не має.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку, що клопотання потерпілого ОСОБА_9 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Згідно змісту ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст.46 КК України провадження в кримінальній справі може бути закрито відносно особи, яка вперше вчинила необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності № 12 від 23.12.2005 року визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, яка вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК, у порядку, встановленому КПК України.

Пунктом 2 вищезазначеної постанови передбачено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися (незалежно від того, надійшла справа з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності, передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити у визначеному КПК порядку відповідне рішення. Ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст.46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Крім того, як вбачається з постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 439/397/17, в провадженні № 13-66кс18, що саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно ст. 46 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину, така його позиція підтверджується потерпілим та зібраними стороною обвинувачення доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_9 суду пояснив, що до цих подій в нього та його родини ніколи не було конфліктів з обвинуваченим. Колись він з обвинуваченим були однокласниками. Відносини між ними нейтральні. Ввечері 21.01.24 був вдома і почув крики у під`їзді маленької дитини, виявилось що це плаче його 10-річний племінник. Спустившись на поверх нижче, він побачив свою сестру ОСОБА_10 , її чоловіка ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та двох братів ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Останній був у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Поводився неадекватно, посміхався без приводу. Того дня у ОСОБА_15 був день народження, тому скоріш за все він щось вживав, що зробило його таким збудженим. Сестра лежала на підлозі в під`їзді, з верхньої губи в неї текла кров. ОСОБА_16 наносив їй удари по обличчю і нозі ногою, він не бачив момент нанесення ударів, бачив лише їх наслідки. Чоловік сестри теж лежав на підлозі, він був у чисельних синцях і гематомах. Поруч з ними лежав ОСОБА_17 . Побачивши це, він зрозумів, що на членів його родини відбувся напад. Він намагався словами зупинити конфлікт, але ОСОБА_18 почав погрожувати йому гранатою, взявся за чеку. Щоб заспокоїти ОСОБА_12 , він зробив два кроки назад і спробував продовжити розмову, але до нього підійшов ОСОБА_19 і потягнув його на себе. Вони впали, і головою вниз кубарем пролетіли один проліт по сходах. ОСОБА_19 перший підвівся і почав мовчки бити його ногами по тулубу і обличчю. Побиття тривало 2-3 хвилини. Йому було спричинений закритий вивих плечового суглобу. Ніч він провів у лікарні, де йому вправили плече. Після травми він місяць лікувався, ходив в бандажу. Не вибачає обвинуваченого. Вважає, що покарання у виді позбавлення волі буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого. В якийсь момент у сестри випав мобільний телефон, який ОСОБА_18 забрав собі зі словами, що поверне його, коли йому повернуть його телефон, хоча його телефон ніхто не брав. Окрім ОСОБА_20 його того вечора ніхто не бив. Причиною конфлікту стало те, що ОСОБА_18 і брати ОСОБА_21 повибивали вікна у машині ОСОБА_11 . Чоловік сестри вирішив припинити їх дії, але вони наздогнали його і конфлікт продовжився у під`їзді. Його сестра та чоловік звертались до правоохоронних органів з заявами про притягнення до кримінальної відповідальності всіх трьох, але потім забрали заяви. Сусідка викликала поліцію, а він швидку допомогу. Швидка допомога доставила його у травматологічну лікарню ім. Леніна м. Слов`янськ.

Свідок ОСОБА_6 під час допиту суду пояснив, що з потерпілим не був знайомий взагалі, а брати ОСОБА_21 його друзі. 21.01.2024 він з братами Колодяжними вживав спирте, вони святкували день народження ОСОБА_20 . Ввечері ОСОБА_17 з водієм поїхав в магазин, а повернувшись, повідомив що між ним та ОСОБА_22 була бійка. Приблизно на початку дев`ятої години вечора вони втрьох прийшли до будинку ОСОБА_22 , який мешкає в будинку АДРЕСА_2 . Всі були у стані алкогольного сп`яніння. Щоб викликати ОСОБА_22 брати ОСОБА_21 почали бити його машину, розбили лобове скло і дзеркало. Коли ОСОБА_22 вийшов на вулицю, відчинивши двері під`їзду, то брати ОСОБА_21 побігли у під`їзд за ним. Він біг останнім. Піднявшись на третій поверх, він побачив що ОСОБА_22 тримає в руках гранату, а брати ОСОБА_21 стоять біля нього. Він вирвав з рук ОСОБА_22 гранату і почав спускатись на перший поверх. В цей час з четвертого поверху почав спускатись ОСОБА_9 , а з квартири на третьому поверсі вийшла співмешканка ОСОБА_22 . Ніхто з квартир не виходив, не зупиняв їх, зауважень не робив. Коли він з гранатою спускався на перший поверх, то бачив, як ОСОБА_19 схопив ОСОБА_23 за комір кофти, стягнув зі сходів, повалив і наніс два удари кулаком в обличчя. Співмешканка ОСОБА_22 в цей момент кусала ОСОБА_24 . Йому ніхто тілесні ушкодження не наносив, з гранатою в руках він дочекався братів ОСОБА_21 і вони втрьох пішли до відділку поліції. Відділення було зачинене, вони викликали поліцію по телефону, і ОСОБА_17 передав працівникам поліції гранату.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що 22 січня 2024 в нього вдома святкували день народження ОСОБА_20 втрьох з ОСОБА_25 . Всі були у стані легкого алкогольного сп`яніння, вийшли на вулицю близько 20 години. Коли вони проходили біля дев`ятого будинку по АДРЕСА_2 , у них виник словесний конфлікт з військовим, який стояв біля третього під`їзду. Переховуючись від них, військовий забіг у під`їзд. Коли вони його наздогнали на другому поверсі, він дістав гранату і сказав, щоб вони до нього не підходили. Вони втрьох підбігли до нього і стали намагатись вирвати гранату. В цей час з третього поверху почали спускатись раніше знайомі йому ОСОБА_26 зі своєю сестрою ОСОБА_27 . Несподівано брат та сестра ОСОБА_28 перечіпились через сходи і впали з них. ОСОБА_29 накинулась на нього і зубами вирвала йому кусок м`яса з ікри правої ноги. ОСОБА_19 відтягував ОСОБА_30 від нього, а ОСОБА_31 відбирав гранату. ОСОБА_26 стояв поруч, того вечора йому ніхто не спричиняв тілесні ушкоджень. Вони відібрали гранату і пішли з під`їзду. Того ж вечора він здав гранату працівникам поліції. Допускає, що за давниною подій міг забути якісь обставини. Освітлення в під`їзді будинку і біля нього на той час не було, оскільки місто прифронтове. Того вечора ним також були отримані тілесні ушкодження, він лікувався 21 день у зв`язку з укусом, в нього був струс головного мозку, вивихи плечового суглобу та щелепи. Він звертався до правоохоронних органів з заявою оскільки того вечора в нього зник золотий ланцюжок з хрестиком, але потім забрав свою заяву.

Свідок ОСОБА_32 суду пояснила, що потерпілий ОСОБА_9 її рідний брат. 21.01.2024 вона з чоловіком гуляли з собакою. На вулиці стався словесний конфлікт з малознайомим ОСОБА_33 , після чого вони пішли додому. Через деякий час зателефонувала сусідка і повідомила, що невідомі б`ють їх машину. Виявилось що це були брати ОСОБА_21 та ОСОБА_31 . Усіх хлопців вона знає поверхово. Того вечора вони були занадто збуджені, можливо у стані алкогольного сп`яніння. Вона вийшла на вулицю до машини, хлопці пішли за нею у під`їзд. Її з чоловіком хлопці почали бити на сходовій клітині. На крики прибіг брат, який мешкає у цьому ж під`їзді на п`ятому поверсі. Почався конфлікт з ОСОБА_34 і братом. Брат спитав що відбувається. ОСОБА_19 схопив брата за комір і вони впали зі сходів, опинившись на сходовій клітині між 1 і 2 поверхами. Як впали ОСОБА_23 і ОСОБА_19 вона не бачила. Вони скотились вниз по сходам. Оскільки вона відчувала дуже сильний біль від перелому ноги і через вибитий зуб, то все добре не бачила і не пам`ятає. Бачила, що брат лежав на підлозі і намагався прикритись від ударів ОСОБА_20 . Бачила, що брату було нанесено приблизно п`ять ударів ногами, з яких чотири по тулубу та один в плече, яке було травмоване. Конфлікт тривав 10-15 хвилин. З заявою до правоохоронних органів вони з чоловіком не звертались. Чоловіку були спричинені синці, була розбита машина. Не пам`ятає хто куди подівся після бійки, вона особисто бігла за ОСОБА_35 і просила віддати її телефон.

Свідок ОСОБА_7 під час допиту суду пояснив, що з ОСОБА_4 раніше не був знайомий, а потерпілий його шурин. Ввечері 21.01.2024 з дружиною ОСОБА_36 гуляли у дворі свого будинку з собакою. Почули нецензурну лайку, він зробив зауваження і в нього виник словесний конфлікт з ОСОБА_33 . Через деякий час, хвилин за десять, його наздогнала компанія. Там був ОСОБА_24 , з яким він конфліктував, його брат і їх друг. Вони погнались за ним до під`їзду будинку. У під`їзді почалась штовханина, це відбувалось на 2 поверсі. На шум вийшов ОСОБА_37 , він мешкає на п`ятому поверсі в цьому під`їзді. ОСОБА_37 спускався сходами один. Його дружина в цей час була поруч з ним. ОСОБА_37 почав заступатись за них, кричав на братів ОСОБА_21 . В якийсь момент ОСОБА_19 потягнув за комір ОСОБА_38 зі сходів. Він впав на 3-4 сходинки, оскільки ОСОБА_19 потягнув його на себе. Коли ОСОБА_37 лежав на сходовій клітині ОСОБА_19 вдарив його ногою в плече. Інших ударів він не бачив. Коли всі розійшлись ОСОБА_37 викликав швидку, оскільки в нього були сильні болі в плечі. Гранати в той вечір він ні у кого не бачив.

З протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_9 від 24.01.2024 та фототаблиці до нього вбачається, що потерпілий показав та розповів про обставини вчинення відносно нього кримінального правопорушення, зазначивши, що 21.01.2024 у вечірній час доби перебував за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 . Почувши крики у під`їзді, він вийшов зі своєї квартири, де у нього відбувся конфлікт з ОСОБА_4 , під час якого ОСОБА_4 спричинив йому тілесні ушкодження. Відтворюючи механізм заподіяння тілесних ушкоджень на статисті, ОСОБА_9 вказав, що ОСОБА_4 стояв навпроти нього обличчям один до одного, схопив його рукою за комірець кофти та повалив на підлогу у під`їзді, після чого, коли він лежав на підлозі у під`їзді, наніс не менше п`яти ударів правою ногою по тулубу та один удар правою ногою по лівому плечі.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.01.2024, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_9 , та довідки до нього вбачається, що він впізнав ОСОБА_4 як хлопця, який 21.01.2024 приблизно о 19-20 год. спричинив йому тілесні ушкодження у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , за загальними рисами обличчя.

Висновком експерта № 11 від 12.02.2024 встановлено, що виявлений у ОСОБА_9 при зверненні за медичною допомогою закритий вивих лівого плеча утворився від дії тупого предмету, індивідуальні та конструктивні особливості яких в характері тілесних ушкоджень не відобразились, можливо в зазначений термін та відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як потребуючий для свого загоєння термін понад 21-єї доби (згідно правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України п.2.2). Локалізація та характер виявлених у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень свідчить про те, що для їх утворення достатньо одного травматичного впливу. Локалізація та характер виявлених у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень виключають можливість їх спричинення від дії власної руки.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_6 від 26.01.2024 та фототаблиці до нього свідок показав та розповів про обставини заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , зазначивши, що 21.01.2024 близько 21-10 год. разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_39 підійшли до під`їзду та зайшли в нього. На третьому поверсі він побачив як ОСОБА_9 спустився до них. ОСОБА_19 схопив ОСОБА_40 за комірець кофти та потягнув вниз, після чого вони впали. Він бачив, як ОСОБА_19 наніс два удари правою та лівою руками по обличчю ОСОБА_40 , який лежав на підлозі. Свідок відтворив механізм заподіяння ударів на статисті.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 06.02.2024, проведеного за участю ОСОБА_8 , та фототаблиці до нього, свідок показала та розповіла про обставини вчинення кримінального правопорушення, зазначивши, що 21.01.2024 вона разом з чоловіком ОСОБА_7 прогулювалась по м.Миколаївка та неподалік від будинку АДРЕСА_2 між її чоловіком ОСОБА_7 та ОСОБА_5 стався словесний конфлікт, після завершення якого вони попрямували додому. Згодом їй зателефонувала сусідка ОСОБА_41 та повідомила, що чує звук як хтось б`є їх автомобіль, який стоїть біля будинку. Вона вийшла на вулицю подивитися на автівку, і коли виходила з під`їзду ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вже прямували до її під`їзд. На сходовій клітині на другому поверсі стався словесний конфлікт, почувши крики, прийшов її молодший брат ОСОБА_9 , який мешкає у цьому ж під`їзді. ОСОБА_4 відразу схопив за комірець кофти ОСОБА_9 та потягнув донизу, після чого наніс удари по тулубу та в область лівого плеча. Свідок на статисті показала механізм заподіяння ударів, вказавши, що ОСОБА_4 наніс близько 4 ударів по тулубу ОСОБА_9 , коли він лежав на підлозі, після чого ОСОБА_4 наніс удар правою ногою в область лівого плеча ОСОБА_9 , коли він знаходився в положенні лежачи.

Висновком експерта № 25 від 12.02.2024 встановлено, що локалізація та характер виявленого у ОСОБА_9 тілесного ушкодження не виключає можливість його утворення внаслідок обставин, на які вказують він та свідок ОСОБА_8 в ході своїх допитів та під час проведення слідчих експериментів за їх участі. Утворення тілесного ушкодження, виявленого у ОСОБА_9 внаслідок обставин, на які вказали свідок ОСОБА_5 в ході свого допиту та свідок ОСОБА_6 в ході свого допиту та під час проведення слідчого експерименту за його участі неможливо, так як у своїх показах свідок ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_6 не вказують на будь-які травматичні впливи в область лівого плеча потерпілого ОСОБА_9 , де в нього виявлені тілесні ушкодження.

З протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 від 23.02.2024 та фототаблиці до нього вбачається, що свідок розповів та показав про відомі йому обставини вчинення кримінального правопорушення, зазначивши, що 21.01.2024 близько 19-05 год. він йшов разом з дружиною ОСОБА_8 біля буд. АДРЕСА_2 . Між ним та ОСОБА_5 виник конфлікт, який тривав близько 5 хвилин, після чого він з дружиною попрямували за місцем мешкання. 21.01.2024 близько 19-20 год. Він, перебуваючи біля під`їзду № 2 по вул.Миру у м.Миколаївка, почув крики ОСОБА_5 , що лунали з-за спини. З метою уникнення конфлікту він з дружиною зайшли в під`їзд та пішли до квартири. В цей час у під`їзд зайшли ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 і між ним та ОСОБА_5 почався словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 почав його бити, на що його дружина почала кричати і на її крик вийшов її молодший брат ОСОБА_9 ОСОБА_4 попрямував до ОСОБА_9 , який в цей час знаходився між другим та третім поверхом і просив припинити конфлікт, але ОСОБА_5 не відреагував. В цей час ОСОБА_4 продовжував підійматися назустріч ОСОБА_9 , підійшов до нього і, перебуваючи обличчям один до одного, ОСОБА_4 схопив рукою за комір ОСОБА_9 та ривком потягнув його вниз, внаслідок чого ОСОБА_9 впав та скотився сходами на сходову клітину 2 поверху. До ОСОБА_9 , який після падіння лежав на спині, підійшов ОСОБА_4 . Знаходячись зліва від ОСОБА_9 , ОСОБА_4 почав бити ОСОБА_9 ногами в голову та верхню частину тулубу, на що ОСОБА_9 почав прикривати голову руками, після чого ОСОБА_4 наніс ще декілька ударів в ділянку лівої руки та лівого плеча ОСОБА_9 . Після чого свідок за допомогою статиста відтворив описаний ним механізм спричинення ОСОБА_9 ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Висновком експерта № 41 від 28.02.2024 встановлено, що локалізація та характер виявленого у ОСОБА_9 тілесного ушкодження не виключає можливість його утворення внаслідок обставин, на які вказує свідок ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту. Локалізація та характер виявленого у ОСОБА_9 тілесного ушкодження не виключає можливість його утворення внаслідок падіння з вертикального положення з упором на ліву руку.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.128 КК України, тобто необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ст.128 КК України, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Враховуючи, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю, розкаявся у вчиненому, потерпілий претензій матеріального та морального характеру не має та виразив свою волю на примирення з обвинуваченим, заподіяна злочином шкода відшкодована, обвинувачений є раніше не судимим та підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності відповідно до вимог ст.46 КК України, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 на підставі ст.46 КК України необхідно звільнити від кримінальної відповідальності за ст.128 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Крім цього, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ст.46 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувався, цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 12, 46, 128 КК України, ст.ст.100, 284-286, 288 ч.3 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання потерпілого ОСОБА_9 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст.128 КК України, на підставі ст.46 КК України, - у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 22 січня 2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 03.03.2025 о 13-20 год.

Суддя ОСОБА_1