ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/288/25 Справа № 182/6976/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2025 року про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001418 від 20 листопада 2024 року стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нікополі Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю :

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2025 року задоволено клопотання прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_8 та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 до 19 березня 2025 року без визначення застави.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя, що висунуте ОСОБА_7 обвинувачення за ч. 2 ст. 121 КК на час розгляду клопотання відповідає мінімальному рівню обґрунтованості, а також ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), які були підставою для застосування до ОСОБА_7 тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати. Обвинувачений може переховуватися від суду, з огляду на тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі від 7 до 10 років, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, може впливати на потерпілого з метою зміни показів. Слідчий суддя дійшов висновку, що запобігти вказаним ризикам можливо лише шляхом продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

На думку захисника, заявлені ризики не доведені стороною обвинувачення. Зазначає про міцність соціальних зв`язків, ОСОБА_7 з`являвся за викликом суду в судове засідання, має місце реєстрації, житло на праві приватної власності належить бабусі обвинуваченого, яка надала необхідні документи та звернулася до суду з заявою про зміну запобіжного заходу щодо свого онука, зобов`язалася забезпечити його належну процесуальну поведінку. Обвинувачений раніше не судимий, має трьох малолітніх дітей, які позбавлені батьківського піклування у зв`язку із застосування до батька запобіжного заходу. Сама лише тяжкість ймовірного покарання не може бути самодостатньою підставою для тримання обвинуваченого під вартою.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник в режимі відеоконференції підтримали апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просили її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, посилаючись на її безпідставність, ухвалу слідчого судді просив залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За вимогами частин 3, 4, 6 ст. 199 КПК клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Згідно зі ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали провадження, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції належним чином дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону, а доводи захисту про відсутність підстав для продовження строку тримання під вартою та можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, апеляційний суд вважає неспроможними.

З матеріалів справи слідує, що в провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області є матеріали кримінального провадження №0001418 стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК. Підготовче судове засідання призначено на 11 березня 2025 року.

Ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2024 року застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, строк якого спливає 20 січня 2025 року.

Прокурором подано клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК.

В даному випадку для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку статей 194, 199 КПК, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких застосування та продовження тримання під вартою є можливим.

З огляду на стадію кримінального провадження, яке наразі перебуває на стадії судового провадження і ОСОБА_7 вже пред`явлено обвинувачення, яке підлягає доведенню прокурором в суді за стандартом «поза розумним сумнівом», апеляційний суд не входить в перевірку питання «обґрунтованості підозри».

Перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно вважав доведеними вищенаведені ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, для запобігання яким продовження строку тримання обвинуваченого під вартою є доцільним з огляду на наступне.

За змістом ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальних правопорушень, у вчиненні якого він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, у тому числі наявність у нього родини й утриманців, наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, тощо.

Слідчий суддя дійшов висновку, що, вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, судом враховано, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, що може свідчити про можливість ухилення обвинуваченого від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 та суворість можливого покарання, яке може бути йому призначено у випадку визнання його винуватим в його скоєнні, які, як за національним законодавством, так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці ризику, що підозрювана особа може переховуватись від органу досудового розслідування.

Ризик переховування від суду об`єктивно збільшується з урахуванням ведення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Обґрунтовано суд визнав доведеним і ризик впливу на потерпілого з огляду на те, що кримінальне провадження перебуває лише на стадії підготовчого судового засідання і судовий розгляд ще не відбувся. При цьому, апеляційний суд зважає, що ризик можливого впливу на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Вищевикладені обставини, враховані апеляційним судом в контексті наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК, та ймовірності їх настання, за умови застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Враховуючи характер пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення, його особу, який раніше не судимий, не працевлаштований, продовження військового стану, а також продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, які не зменшилися, те, що судовий розгляд ще не розпочався, усі докази кримінального провадження не дослідженні, тому апеляційний суд вважає, що рішення слідчого судді про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законним та доцільним у даному кримінальному провадженні для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та забезпечення належного судового розгляду в розумний строк.

Таким чином, на думку колегії суддів, слідчий суддя, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ст. 177 КПК, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження в межах, необхідних для вирішення питання в порядку ст. 199 КПК, та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Доводи сторони захисту, що заявлені ризики перестали існувати та наявні підстави для зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, є неспроможними з огляду на вищевикладене.

Суд апеляційної інстанції також зважає на доводи захисника про міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, однак вказані обставини не можуть бути самодостатньою підставою для скасування чи зміни ухвали слідчого судді та на даний час не спростовують правильності висновків суду про те, що інший, більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти наявним ризикам.

Отже, будь-яких порушень КПК при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає за необхідне ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись статті 183, 199, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2025 року про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого за частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4