Провадження №1-кс/369/3492/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2024 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання т.в.о. старшого слідчого СВ ВП № 1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000286 від 12.08.2024, порушеного за ознаками злочину, передбачених ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До провадження слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання т.в.о. старшого слідчого СВ ВП № 1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000286 від 12.08.2024, порушеного за ознаками злочину, передбачених ч. 1 ст. 121 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 11.08.2024 року о 21 годині 55 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи біля під`їзду будинку АДРЕСА_1 , де перебував ОСОБА_7 , на грунті особистих раптово виниклих неприязних відносин із останнім, маючи прямий умисел, направлений на завдання потерпілому тілесних ушкоджень, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність - здоров`я людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс декілька ударів взутими ногами та кулаками в область тіла та обличчя ОСОБА_7 , від яких останній неодноразово падав на асфальт. Після чого, продовжуючи свій умисел, направлений на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_4 наніс удар кулаком правої руки в область лівої частини обличчя ОСОБА_7 , від якого останній впав на асфальтоване покриття та втратив свідомість, а ОСОБА_4 лівою взутою ногою вдарив потерпілого в обличчя.

В результаті дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 згідно висновка експерта заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми: параорбітальної гематома зліва, множинних саден лобної ділянки зліва та перенісся, лінійного перелому лобної кістки ліворуч з продовженням на верхній кут лівої орбіти без зміщення уламків, субарахноїдального крововиливу та забою лівої лобної частки; перелому тіла (стінок пазухи) з переходом на альвеолярний відросток лівої верхньої щелепи.

Підставами підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України є: протокол заяви від ОСОБА_7 , протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 , протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_7 , протокол огляду відеозапису, інші докази в їх сукупності.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

У даному випадку ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, санкція статті за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що згідно вимоги на судимість ОСОБА_4 притягався до кримінальної відповідальності за вчинення майнових злочинів та йому вже обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому під страхом реального покарання, яке останньому загрожує, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Враховуючи ці обставини і тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , а також те, що останній не має на утриманні неповнолітніх/малолітніх дітей та/або непрацездатних членів сім`ї, за якими необхідно доглядати, не має постійного місця роботи, а отже не має міцних соціальних зв`язків, то існує реальний ризик переховування підозрюваного з метою уникнення покарання.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 може впливати на свідків у кримінальному провадженні. Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний, знаючи про фактичне місце проживання свідків, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань. Крім того, ОСОБА_4 може чинити тиск і на потерпілого у даному кримінальному, знаючи його місце проживання з метою зміни його показань в подальшому для уникнення від покарання. Такими своїми діями підозрюваний перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Обґрунтовуючи наявність і ступінь ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення враховує, що згідно із п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Яжинський проти Польщі» ризик незаконного впливу обвинувачених особисто на потерпілих, свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується тим, що підозрюваний неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за майнові злочини, не має постійного місця роботи та засобів для існування, не має міцних соціальних зв`язків за місцем проживання (не має на утриманні малолітніх/неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків тощо), тому під страхом юридичних наслідків, які можуть настати, підозрюваний може знову вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема з корисливих мотивів.

Враховуючи вищевикладене, відносно ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків та зможе запобігти усім вищевказаним ризикам,

Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст. ст. 179-182 КПК України, вони не позбавляють у повній мірі підозрюваного можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту стосовно підозрюваного ОСОБА_4 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на викладене, сторона обвинувачення вважає, що застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою без альтернативи застосування застави, є обґрунтованою та необхідною мірою, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні умисного тяжкого кримінального правопорушення, максимальним покаранням за який є позбавлення волі строком до 8 років, у зв`язку з чим, на думку сторони обвинувачення, існує ймовірний ризик, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На підставі вище наведеного, слідчий просив слідчого суддю застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Варва Варвинського району Чернігівської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час за місцем проживання підозрюваного за адресою: АДРЕСА_2 , з 22:00 годин по 07:00 годин наступного дня, строком на два місяці та зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 на строк два місяці: не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування зі свідками та потерпілим у цьому кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні підозрюваний не заперечував щодо задоволення клопотання.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів клопотання СВ ВП № 1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000286 від 12.08.2024, порушеного за ознаками злочину, передбачених ч. 1 ст. 121 КК України.

23.11.2024 року слідчим за погодженням із прокурором ОСОБА_4 повідомлено про підозру вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Підставами підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України є: протокол заяви від ОСОБА_7 , протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 , протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_7 , протокол огляду відеозапису, інші докази в їх сукупності.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що повідомлена ОСОБА_4 підозра повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2001 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої «термін «обґрунтована підозра» означає,що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, п. 32, Series A, N182).

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі, хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Разом з тим, надавши оцінку поясненням учасників судового розгляду та матеріалам, що містяться разом з клопотанням, взявши до уваги обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність на утриманні малолітньої дитини та наявність постійного місця праці, приходжу до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає задоволенню частково.

Враховуючи те, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке в свою чергу підтверджується доданими до клопотання матеріалами, є доцільним застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

У відповідності до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відтак, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Саме домашній арешт у нічний час з 22.00 години до 07.00 години наступного дня забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Оцінивши в сукупності усі обставини кримінального провадження, слідчий суддя вважає за можливе застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби за місцем проживання підозрюваного. та покласти на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відтак, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що на даному етапі досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000286 від 12.08.2024, порушеного за ознаками злочину, передбачених ч. 1 ст. 121 КК України, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_4 про які йдеться в клопотанні слідчого.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання т.в.о. старшого слідчого СВ ВП № 1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000286 від 12.08.2024, порушеного за ознаками злочину, передбачених ч. 1 ст. 121 КК України задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 22:00 по 07:00 за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 строком на 55 (п`ятдесят п`ять) діб, до 22 січня 2025 року (включно), за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 55 (п`ятдесят п`ять) діб, до 22 січня 2025 року (включно) наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утриматися від спілкування зі свідками та потерпілим у цьому кримінальному провадженні.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1