УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_6 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білогорськ Амурської області Російської Федерації, із вищою освітою, одруженого, на утриманні маючого неповнолітню дитину, офіцера з особливих доручень в Управлінні державної охорони, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 258 КК України, у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000980 від 29.09.2023 року,

В С Т А Н О В И В:

18 листопада 2024 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_6 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 258 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 29.09.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000980.

Зазначене клопотання мотивоване тим, що слідчими Головного слідчого управління Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000980 від 29.09.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 258 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 113, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Як зазначає слідчий у клопотанні, 04.05.2024 о 21 год. 40 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208, 615 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 258 КК України.

05.05.2024 громадянину України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 258 КК України.

Обґрунтовуючи подане клопотання, слідчий зазначає, що отримані на цьому етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб, передбачений КПК України і вказують на причетність ОСОБА_5 до вчинення зазначених кримінальних правопорушень. Під час застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; може вчинити нові кримінальні правопорушення та/або продовжити свою злочинну діяльність, які станом на сьогодні не змінились та продовжують існувати.

При цьому в клопотанні слідчим зазначено, що більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані, оскільки не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, зазначив, що за наявності обґрунтованої підозри, ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати та підтверджуються зібраними матеріалами в ході досудового розслідування, просив задовольнити клопотання та продовжити підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки у органу досудового розслідування ще є необхідні слідчі та процесуальні дії, які потрібно провести. Застосування менш суворого запобіжного заходу, на цей час, вважає не можливим, оскільки такий не зможе забезпечити належний рівень гарантії належної процесуальної поведінки останнього.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання слідчого про продовження строку дії безальтернативного запобіжного заходу, виходячи з того, що твердження, зазначені у клопотанні, які повністю ідентичні твердженням у повідомленні про підозру ОСОБА_5 , здебільшого є припущеннями та не підтверджуються доказами, що наданні слідчому судді. На думку адвоката, версія сторони обвинувачення базується на показаннях самого ОСОБА_5 , які він надав 05.05.2024 під час допиту, а також показань інших осіб. При цьому адвокат у судовому засіданні повідомила, що під час спілкування із своїм підзахисним, останній їй повідомив, що викривальні показання надав внаслідок психологічного тиску та застосування душіння. У зв`язку з чим остання подала до Державного бюро розслідувань заяву про вчинення кримінального правопорушення, однак відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не було, а тому адвокат звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Інші докази долучені до клопотання слідчого, жодним чином не доводять твердження зазначені у повідомленні про підозру. Також захисник зазначила про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, при цьому ОСОБА_5 немає судимості, до кримінальної відповідальності не притягався, працював у правоохоронних органах, а тому не має схильності до вчинення злочинів. Враховуючи викладене, адвокат просила відмовити у задоволенні клопотання слідчого. Окрім іншого, захисник подала скаргу в порядку ст. 206 КПК України, щодо надання медичної допомоги підозрюваному, а також скаргу на дії слідчого, щодо забезпечення додержання права на побачення особи.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника, зазначив про відсутність ризиків, зазначених стороною обвинувачення, просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думку учасників справи, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого з огляду на таке.

Так, слідчими Головного слідчого управління Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні № 0000980 від 29.09.2023.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами відділу Офісу Генерального прокурора.

04.05.2024 о 21 год. 40 хв., відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України (виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину), затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень.

05.05.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 2 ст. 111 КК України, а саме у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України, шляхом надання в умовах воєнного стану іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України;

- ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України, а саме у діянні, умисно вчиненому громадянином України за попередньою змовою групою осіб на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України, шляхом надання в умовах воєнного стану іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України;

- ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України, а саме у пособництві до готування терористичного акту, тобто вчинення вибуху, який створював небезпеку для життя та здоров`я людини, заподіяння значної майнової шкоди, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення.

06.05.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва у справі № 761/16522/24 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_8 від 25.06.2024 строк досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні продовжено до 3 (трьох) місяців.

26.07.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва у справі № 761/26776/24 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000980 від 29.09.2023, до 7 (семи) місяців.

31.07.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва у справі № 761/27700/24 стосовно підозрюваного ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено до 28.09.2024 включно без визначення розміру застави.

Відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Київ від 14 листопада 2024 року строк досудового розслідування продовжено до десяти місяців, тобто до 05.03 .2025.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Київ від 24.09.2024 підозрюваному ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22.11.2024.

Зважаючи на те, що завершити розслідування до зазначеного строку не видається можливим, у зв`язку з тим, що у кримінальному провадженні необхідно виконати ряд слідчих (процесуальних) дії, які мають значення для забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, а строк тримання під вартою підозрюваного завершується, слідчий звернувся до суду з цим клопотанням.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з положеннями статті 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У свою чергу, правила, передбачені для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, врегульовані параграфом 1 Глави 18 Розділу ІІ, зокрема, статтями 176-178, 184-198 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 статті 194 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас слідчому судді під час вирішення вказаного питання не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому злочинів, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 258 КК України.

Водночас при вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя повинен переконатися, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та відсутність обставин, які є підставою для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ст. 199 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою. При розгляді клопотання про продовження тримання під вартою мають враховуватися у відповідності до ч. 3 ст. 199 КПК України й наявність обставин, що перешкоджають завершенню досудового розслідування.

Слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 , знаючи, що за кримінальні правопорушення, вчинення яких йому інкримінується, передбачено покарання, зокрема у виді позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Під час надання оцінки наявності ризику переховування, слідчим суддею також враховується те, що згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», із урахуванням продовження строку дії правового режиму, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який наразі триває.

Враховуючи тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, а також дані про особу підозрюваного, який матиме змогу використовувати свої вміння, здобуті під час проходження служби, в їх сукупності, слідчий суддя, приходить до висновку про доведеність прокурором у клопотанні ризику можливості підозрюваним переховуватися від органу досудового розслідування та суду, при цьому достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні.

На цей час у кримінальному провадженні проведений не повний комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, що дає обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, буде намагатися знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають значення для кримінального провадження. Зазначене свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Слідчий суддя враховує, що покази свідків у зазначеному кримінальному провадженні мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_5 як підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, зокрема перешкоджання кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, який поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, теж залишаються існувати та вірогідність їх настання є досить високою, оскільки на цей час продовжується вторгнення Російської Федерації на територію України у той же час ОСОБА_5 підозрюється у державній зраді, вчиненій в умовах воєнного стану.

Слідчий суддя зазначає, що кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснення у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Також слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, сімейний стан, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя, його процесуальну поведінку, з урахуванням чого слідчий суддя не знаходить підстав для застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, оскільки враховуючи наявні ризики, в цьому випадку загальносуспільний інтерес переважає його інтереси на особисту свободу.

Слідчий суддя вважає доведеним те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти названим вище ризикам, оскільки на цьому етапі не є достатніми для гарантування поведінки підозрюваного, виходячи із встановлених судом ризиків та тяжкості кримінальних правопорушень.

Слід зазначити, що слідчим суддею не встановлено обставин, що за станом здоров`я підозрюваний ОСОБА_5 не може утримуватися в умовах слідчого ізолятору.

Отже, слідчий суддя вважає доведеним наявність раніше заявлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує прокурор, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню, оскільки, в цьому випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим.

Також слідчий суддя вважає, що слідчим доведено й об`єктивні обставини, що полягають у неможливості завершити досудове розслідування в межах строку дії ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Одночасно слідчий суддя звертає увагу на те що, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до розділу І та ІХ КК України належать до злочинів проти основ національної безпеки України та кримінальних правопорушень проти громадської безпеки, у той час, коли відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність цих правопорушень.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою, а отже будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою не є можливим згідно з процесуальними нормами КПК України.

Слід зазначити, що зазначена норма КПК України доповнена 14.04.2022 Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо удосконалення відповідальності за колабораційну діяльність та особливостей застосування запобіжних заходів за вчинення злочинів проти основ національної та громадської безпеки» № 2198-IX, метою якого є захист національних інтересів України, захист української державності від злочинів проти національної і громадської безпеки, та недопущення ухилення винними особами від відбуття кримінального покарання за вчинення злочинів вказаної категорії, а також злочинів проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, запобігання безпідставним та немотивованим рішенням суду щодо обрання стосовно цієї категорії осіб запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Згідно зі ст. 6 Конституції України державна влада в Україні поділяється на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Приймати закони в Україні повноважна тільки Верховна Рада України, що передбачено п. 3 ч. 1 ст. 85 Конституції України. Натомість відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» завданням суду є здійснення правосуддя.

Таким чином, слідчий суддя шляхом здійснення правосуддя лише застосовує норми закону, однак не може перебирати на себе функції законодавчого органу та своїми рішеннями відступати від правових норм чи змінювати їх.

Крім того, Рішенням Конституційного Суду України від 19.06.2024 № 7-р (ІІ)/2024, ч. 6 ст. 176 КПК України визнано такою, що відповідає Конституції України (є конституційною).

За таких обставин, з урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення та особи підозрюваного, який може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, слідчий суддя вважає що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість досягти органу досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України, а саме: захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Характеризуючи дані підозрюваного ОСОБА_5 не переважають можливих ризиків неправомірної його поведінки.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України.

Враховуючи обсяг підозри у вчиненні особливо тяжких та тяжкого злочинів, з огляду на високий ступінь встановлених ризиків, застосування застави у цьому випадку також не зможе забезпечити ефективного уникнення встановлених ризиків, у зв`язку з чим застава не застосовується.

Вирішуючи питання щодо скарги адвоката ОСОБА_4 , в порядку ст. 206 КПК України щодо забезпечення додержання прав, особи яка тримається під вартою у відділі забезпечення досудового слідства Служби безпеки України, слідчий суддя зазначає про таке.

Відповідно до положень ст.12 Закону України «Про попереднє ув`язнення» побачення з родичами або іншими особами може надавати взятим під варту адміністрація місця попереднього ув`язнення лише з письмового дозволу слідчого або суду, які здійснюють кримінальне провадження, не менше трьох разів на місяць. Тривалість побачення встановлюється від однієї до чотирьох годин.

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_5 утримується в ВЗДС СБУ на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва. Крім того, дружина останнього - ОСОБА_9 та мати ОСОБА_10 неодноразово зверталась до слідчого ГСУ СБУ з клопотанням про надання дозволу на побачення з підозрюваним ОСОБА_5 . У той же час, уповноважена особа органу досудового розслідування не надавала письмового дозволу на вказані побачення.

Згідно з ч.1 ст.206 КПК України слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновок про необхідність зобов`язати слідчого у цьому кримінальному провадженні забезпечити додержання прав підозрюваного ОСОБА_5 .

Крім того, в судовому засіданні захисником було зазначено, щодо наявності захворювань у підозрюваного ОСОБА_10 на підставі чого подана була скарга в порядку ст. 206 КПК України.

Відповідно до ст. 49 Конституції України кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування, в тому числі і особи, які тримаються під вартою. Охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм, в тому числі і в державних установах Міністерства юстиції, якими є слідчі ізолятори, в яких створюються умови для ефективного доступного для ув`язнених медичного обслуговування. Отже, за необхідності медична допомога надається підозрюваним, обвинуваченим в умовах слідчого ізолятора.

Враховуючи викладене, суд, вважає за необхідне зобов'язати Керівника Відділу забезпечення досудового розслідування СБ України та начальника Військово - медичного управління СБ України невідкладно забезпечити проведення повного медичного обстеження підозрюваному ОСОБА_5 , з метою встановлення наявності у останнього захворювань, та у разі встановлення діагнозу, вжити заходів з метою забезпечення відповідного рівня лікування.

Разом з тим, з урахуванням вимог частин 3 та 5 статті 115 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 терміном на 60 (шістдесят) днів в межах строку досудового розслідування до 17.01.2025, без визначення розміру застави.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 372, частиною другою статті 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою визначити до 17 січня 2025 року включно.

Зобов`язати Керівника Відділу забезпечення досудового розслідування СБ України та начальника Військово - медичного управління СБ України невідкладно забезпечити проведення повного медичного обстеження підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою встановлення наявності у останнього захворювань, та у разі встановлення діагнозу, вжити заходів з метою забезпечення відповідного рівня лікування.

Скаргу захисника ОСОБА_4 на дії слідчого, щодо забезпечення додержання права на побачення особи - задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого розглянути зазначене звернення із врахуванням вимоги Закону України «Про попереднє ув`язнення».

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_11