ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/85/25 Справа № 712/1018/25 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

третіх осіб ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.01.2025 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000114 від 25.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України,

в с т а н о в и в :

зазначеною ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_10 та накладено арешт на: набуту в результаті вчинення кримінального проступку свіжовиловлену рибу виду: чехонь - 265 шт., плітка - 31 шт., лящ - 18 шт., синець - 17 шт., жерех - 2 шт., плоскірка - 10 шт., вилучену в ході проведення огляду місця події від 25.01.2025, в адміністративних межах м. Черкаси на березі річки Дніпро (за координатами: Пн 49.445727, 32.091645);

знаряддя вчинення кримінального проступку, а саме: вудилище (спінінг) темно-синього кольору моделі «Favorite»з котушкою з волоссю моделі «Okuma», на яку закріплені два потрійні гачки, а також не приєднані вісім потрійних гачків, які вилучені та поміщені до полімерного упакування;

знаряддя вчинення кримінального проступку, а саме: гумовий надувний човен марки «Bark» модель «B-280» з веслами та двома дерев`яними сидіннями, який вилучено та опечатано полімерною биркою з підписами понятих;

знаряддя вчинення кримінального проступку, а саме:автомобіль марки «ВАЗ» модель «21099» сірого кольору д.н.з.: НОМЕР_1 з ключами та свідоцтвом на реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , який вилучено та доставлено до Черкаського РУП за адресою: м. Черкаси, вул. Пастерівська 104, а також опечатано.

Дозволено реалізацію свіжовиловленої риби, вилученої під час огляду місця події.

Прийняте рішення слідчим суддею обґрунтовано відповідністю вилученого майна вимогам ст.98 КПК України, оскільки воно імовірно є об`єктом, знаряддям вчинення злочину за ч.1 ст.249 КК України та може містити сліди вчинення кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, вважаючи її необґрунтованою, адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою у накладенні арешту на автомобіль марки «ВАЗ» модель «21099» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 - відмовити, а також визначити строк дії ухвали - 30 днів, в решті оскаржувану ухвалу залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат зазначає, що в цілому вина ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не доводиться взагалі. Разом з тим, щодо арешту риби та заборонених знарядь лову, дійсно необхідно провести перевірку в межах досудового розслідування та вирішити їх долю протягом певного часу. Однак адвокат не погоджується з визнанням речовим доказом у справі та тим, що він є знаряддям проступку, вилучений автомобіль ВАЗ «21099» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 з ключами та свідоцтвом на реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_11 .

Так, при скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст.249 КК України, речовими доказами є знаряддя злочину, тобто заборонені знаряддя лову, предметом кримінального правопорушення - є риба. В той же час вилучений автомобіль не є ні знаряддям скоєного проступку, ні його предметом. Обґрунтованість у його арешті є лише для можливого відшкодування цивільного позову, з метою його подальшої конфіскації та продажу, проте в даному випадку власником автомобіля є третя особа - ОСОБА_11 тому вилучення цього автомобіля є незаконним та порушенням прав ОСОБА_11 , який точно ніякого відношення до інкримінованого правопорушення не має.

Разом з тим ухвала є безтермінова, що в цілому суперечить КПК України, арешт повинен накладатися на певний строк, зокрема на 30 днів, вважаючи, що цього часу є цілком достатньо щоб визначитися з перспективою, доказами та колом підозрюваних у кримінальному проступку.

Також скаржник просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, вказуючи при цьому, що повний текст ухвали проголошено 03.02.2025.

Заслухавши доповідь судді, думку адвоката та власників майна, які підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити, заслухавши пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

За змістом ч.1 ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді.

У даному провадженні скаржник був присутній при проголошенні резолютивної частини оскаржуваної ухвали слідчого судді від 30.01.2025, повний текст ухвали проголошено 03.02.2025 та цього ж дня отримано скаржником, апеляційну скаргу подано представником скаржника 06.02.2025. Зважаючи на незначний пропуск строку на апеляційне оскарження зазначеної вище ухвали, колегія суддів вважає необхідним поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.01.2025.

Далі, по суті розгляду доводів і вимог апеляційної скарги, з матеріалів судового провадження вбачається, що сектором дізнання Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженню № 0000114 від 25.01.2025за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від працівника поліції про те, що 25.01.2025 в адміністративних межах міста Черкаси, на пляжі «Марина», виявлено ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які здійснювали незаконний вилов водних біоресурсів.

В ході проведення огляду місця події від 25.01.2025 проведеного в адміністративних межах м. Черкаси на березі річки Дніпро (за координатами: 49.445727, 32.091645), було виявлено та вилучено: вудилище (спінінг)темно-синього кольору моделі «Favorite»з котушкою з волоссю моделі «Okuma», на яку закріплені двапотрійні гачки, а також не приєднані вісім потрійних гачків, які належать ОСОБА_7 , гумовий надувний човен марки «Bark» модель «B-280» з веслами та двома дерев`яними сидіннями, який належить ОСОБА_7 , автомобіль марки «ВАЗ» модель «21099» сірого кольору д.н.з.: НОМЕР_1 з ключами та свідоцтвом на реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_11 , та набуту в результаті вчинення кримінального проступку свіжовиловлену рибу виду, а саме: чехонь - 265 шт., плітка - 31 шт., лящ - 18 шт., синець - 17 шт., жерех - 2 шт., плоскірка - 10 шт.,що опечатано полімерною биркою з підписами понятих та відповідними написами дізнавача, яка передана на зберігання з метою подальшої реалізації ФОП « ОСОБА_12 » (свідоцтво про державну реєстрацію № від 16.05.2018, платника податку 2 групи).

26.01.2025 виявленні та вилученні під час огляду місця події речі та предмети визнано речовими доказами, оскільки вони відповідають вимогам ст. 98 КПК України, а саме: риба є об`єктом кримінально протиправних дій, вудилище (спінінг) темно-синього кольору моделі «Favorite»з котушкою з волоссю моделі «Okuma», на яку закріплені два потрійні гачки, а також не приєднані вісім потрійних гачків, які належать ОСОБА_7 , гумовий надувний човен марки «Bark» модель «B-280» з веслами та двома дерев`яними сидіннями, який належить ОСОБА_7 , автомобіль марки «ВАЗ» модель «21099» сірого кольору д.н.з.: НОМЕР_1 з ключами та свідоцтвом на реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_11

26.01.2025 вилучена риба, як така, що піддається швидкому псуванню, згідно з накладною про отримання на зберігання та подальшої реалізації рибивід 26.01.2025, передана на реалізаціюФОП « ОСОБА_12 »( свідоцтво про державну реєстрацію № від 16.05.2018, платника податку 2 групи).

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.01.2025 накладено арешт на зазначені вище речі та предмети.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно із ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна, який згідно ч.2 ст.170 КПК України допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Приймаючи рішення, слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався.

Так, відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Тому, з огляду на положення ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Отже, арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення збереження речових доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

З цих підстав доводи адвоката, що автомобіль, на який накладено арешт, належить третій особі, яка не має відношення до інкримінованого правопорушення, не приймаються до уваги, адже збереження речових доказів є самостійною правовою підставою для арешту майна. І хоча за твердженням скаржника, даний автомобіль не є знаряддям чи предметом злочину, проте він може містити на собі сліди кримінального правопорушення, що має бути встановлено під час досудового розслідування.

Стосовно доводів апеляційної скарги, щодо визначення строку дії ухвали слідчого судді про накладення арешту, то слід зауважити, що згідно до вимог ст.170 КПК України, арешт є тимчасовим заходом позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, якій діє до його скасування. Підставами для такого скасування є : ухвала слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано; винесення прокурором постанови про закриття кримінального провадження; ухвалення судового рішення, яким закінчується судовий розгляд.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано( ч.1ст.174 КПК України).

Доказів негативних наслідків від застосування саме такого заходу забезпечення скаржником у даній справі не надано та колегією суддів не встановлено, відповідно, доводи скаржника про те, що арешт на вищевказане майно накладено безпідставно, без наявності правових підстав, не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт слідчим суддею накладено правомірно, з дотриманням вимог ст.ст. 170-173 КПК України.

Матеріали клопотання та справи містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування вилучені речі можуть бути використані як докази у цьому кримінальному провадженні, а накладення арешту на вищезазначене майно має легітимну мету, передбачену п.1 ч.2 ст.170 КПК України - збереження речових доказів, а отже вказані речі відповідають ознакам речових доказів, зазначеним у ст.98 КПК України, що, згідно з ч.3 ст.173 КПК України, дає підстави для їх арешту як речових доказів з метою збереження.

З доводами адвоката про те, що даний автомобіль не є ні знаряддям скоєного проступку, ні його предметом, відповідно арешт на нього не може бути накладений колегія погоджується частково, виходячи з наступних міркувань.

Як вбачається з чинного законодавства України, арешт у кримінальному проваджені може бути накладено, зокрема, і на майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

При цьому, слід враховувати, що предмет злочину - це речі матеріального світу, з приводу яких чи у зв`язку з якими вчиняється злочин, є факультативною ознакою об`єкта злочину. В свою чергу, знаряддя вчинення злочину безпосередньо використовуються для завдання шкоди об`єктові кримінально-правового регулювання, а також для виконання об`єктивної сторони складу злочину, а засоби - для полегшення чи прискорення вчинення злочину, а також для створення умов для його вчинення, тобто це є речі, які використовуються правопорушником під час вчинення ним неправомірних дій.

Колегія суддів, проаналізувавши викладене вважає, що дійсно арештований слідчим суддею автомобіль дійсно не є предметом даного правопорушення, але є засобом вчинення проступку, залученим правопорушниками для полегшення вчинення ними неправомірних дій, на що вказує той факт, що спійману рибу було вилученого саме з багажного відділення даного транспортного засобу.

Інші доводи на які посилається адвокат також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки істотних порушень норм КПК України не встановлено.

Зважаючи на зазначене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, зазначене у клопотанні прокурора, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, застосував захід забезпечення кримінального провадження на засадах розумності та співмірності.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд прийшов до висновку, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 168, 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.01.2025 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000114 від 25.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач :

Судді :