У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасника судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 січня 2025 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

-підозрюваного за ч. 5 ст. 407 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 січня 2025 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06 лютого 2025 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби або визначити ОСОБА_7 заставу в 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановити для підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками по справі; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку апелянта, при обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчим суддею не враховано його вік, обставини вчинення кримінального правопорушення та обставини того, що ОСОБА_7 повернувся до служби добровільно, про що маються відповідні записи в військовому квитку.

Зазначила, що в матеріалах провадження зазначена невірна адреса проживання підозрюваного, оскільки він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за адресою своєї дружини ОСОБА_8 .

Просить врахувати, що підозрюваний ОСОБА_7 має погашену судимість, з моменту її погашення підозрюваний ніяких злочинів не вчиняв, має родину, дружину, постійне місце проживання, на утриманні ОСОБА_7 перебуває його син від першого шлюбу - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є має статус дитина-інвалід.

Встановлені слідчим суддею обставини.

ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000306 від 10.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

06.12.2024 за місцем реєстрації ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру старості Синюхіно-Брідської сільської ради ОСОБА_10

19.12.2024 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На підставі зазначеної ухвали слідчого судді ОСОБА_7 07.01.2025 затримано.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання вказав, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу підозрюваному, слідчий суддя зазначив, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується доданими до клопотання матеріалами, зокрема: матеріалами службового розслідування, які скеровані військовою частиною НОМЕР_1 ; протоколами допитів свідків.

Враховуючи обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, слідчий суддя дійшов висновку про доведення прокурором обставин, які свідчать про те, що існують заявлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, слідчий суддя вважав такий, що формально вказаний.

Слідчий суддя вважав, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам.

Слідчий суддя застосував запобіжний захід щодо ОСОБА_7 без визначення розміру застави, з урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримала.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Підозрюваний ОСОБА_7 про дату та час апеляційного розгляду повідомлений належним чином. Заяву про бажання брати участь в апеляційному розгляді не подавав.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ці вимоги закону враховані слідчим суддею при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

06.12.2024 за місцем реєстрації ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру старості Синюхіно-Брідської сільської ради ОСОБА_10

19.12.2024 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На підставі зазначеної ухвали слідчого судді ОСОБА_7 07.01.2025 затримано.

Обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування та розгляду клопотання слідчим суддею про застосування запобіжного заходу підтверджується долученими до клопотання матеріалами, на які послався слідчий суддя в обґрунтування оскаржуваного рішення.

На думку колегії суддів, ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже, підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Захисник висновки слідчого судді в цій частині не оспорює.

Щодо наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що висновки слідчого судді в частині обґрунтування ризиків, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, є вмотивованими.

Прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 2 ч.1 ст. 194 КПК України, доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Так, у клопотанні слідчий послався на ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , який може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу свідків та іншого підозрюваного у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Всупереч доводам апелянта, оскаржуване рішення слідчого судді щодо наявності цих ризиків, належно вмотивоване та обґрунтоване.

Є доведеними ризик того, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки йому загрожує реальне покарання у вигляд позбавлення волі строком від 5 до 10 років позбавлення волі

Ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні є також доведеним, оскільки підозрюваний може впливати на них з метою зміни показань на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують його як підозрюваного, тим самим він матиме можливість уникнути кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є доведеним, оскільки на даний час не проведено в повному обсязі всіх необхідних і можливих слідчих дій та може здійснювати дії, направлені на знищення відомостей доказового характеру про вчинення ним кримінального правопорушення.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Слідчим суддею рішення про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином вмотивовано.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ані слідчим суддею, ані колегією суддів під час апеляційного розгляду апеляційної скарги не встановлено.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_7 є військовослужбовцем та підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких та за яке передбачено покарання у вигляді від 5 до 10 років позбавлення волі. Крім того, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, та спрямоване проти встановленого порядку несення військової служби.

Крім того, колегія суддів зауважує, що відповідно до п. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам.

Щодо доводів апелянта, що підозрюваний ОСОБА_7 має погашену судимість, має міцні соціальні зв`язки, то ці дані не зменшують існування встановлених ризиків та не можуть слугувати безумовною підставою для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, про що просить апелянт.

Щодо вимоги апелянта про визначення підозрюваному застави, колегія суддів встановила таке.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, передбаченого статтею 407 КК України.

Колегія суддів зазначає, що слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні, врахувавши обставини кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , зокрема, що в умовах воєнного стану, будучи військовослужбовцем, самовільно залишив військову частину на тривалий період.

На переконання колегії суддів, застосування застави у даному випадку не зможе забезпечити ефективного уникнення встановлених ризиків, у зв`язку з чим вважає, що рішення про не визначення розміру застави є законним, та не суперечить вимогам ч. 4 ст. 183 КПК України.

З огляду на наведене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 січня 2025 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_11