печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах 1-го відділу (розслідування злочинів скоєних проти особи) управління розслідування особливо важливих кримінальних проваджень Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному проваджені № 0001932 від 16.10.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1-го відділу (розслідування злочинів скоєних проти особи) управління розслідування особливо важливих кримінальних проваджень Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , за погодженням прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001932 від 16.10.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001932 від 16.10.2023 за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 5 ст. 190 Кримінального кодексу України.

У кримінальному провадженні досліджуються обставини за яких ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, передбачених статтею 190 КК України, влітку 2023 року, більш точний час досудовим розслідуванням встановити не вдалося, але після введення та під час дії на території України воєнного стану, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, але в межах міста Києва, маючи інформацію про діючі на територіях Черкаської, Житомирської та Кіровоградської областей фермерські господарства, їх керівників та особливості роботи, вирішив заволодіти грошовими коштами останніх у великих та особливо великих розмірах, шляхом обману та зловживання довірою, видаючи себе за службових осіб Міністерства економіки України, які нібито, можуть посприяти в отриманні фермерськими господарствами грантів іноземних інвесторів на розвиток власної господарської діяльності.

З метою реалізації свого злочинного плану ОСОБА_5 у невстановлені в ході досудового розслідування час та місці запропонував раніше знайомому йому ОСОБА_8 прийняти активну участь у вчиненні шахрайства, видаючи себе за службових осіб Міністерства економіки України, які нібито можуть посприяти зацікавленим особам - керівникам фермерських господарств та окремим підприємцям, в отриманні грантів іноземних інвесторів на розвиток господарської діяльності. Під виглядом надання вищевказаних адміністративних послуг вони повинні будуть схиляти зацікавлених осіб до сплати грошових коштів у якості комісійних платежів на визначені ними розрахункові рахунки підконтрольних юридичних та фізичних осіб, а в подальшому грошові кошти, які надійдуть у такий спосіб на рахунки підконтрольних юридичних та фізичних осіб переводити в готівку та заволодівати.

09.05.2024 у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селищі Люлинці Оратівського р-ну Вінницької обл., зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, раніше судимому: вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 12.03.2020 за ч.4 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, 70, 72 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна; Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 12.01.2021 року вирок змінено, засуджено за ч.4 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, 70, 75 КК України до 5 років позбавлення волі, з випробувальним терміном 3 роки, повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 5 ст. 190 Кримінального кодексу України.

25.06.2024 складено та оголошено повідомлення про зміну повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України.

01.07.2024 постановою заступника Генерального прокурора прийнято рішення про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні до трьох місяців, а саме до 09.08.2024.

31.07.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, а саме до 09.11.2024.

02.10.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 09.11.2024, одночасно визначивши запобіжний захід у вигляді застави, розмір якого визначено у межах 180 розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 545 040 грн 00 коп.

01.11.2024 складено та оголошено повідомлення про зміну повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 4, 5 ст. 190 Кримінального кодексу України.

01.11.2024 на виконання вимоги статті 290 Кримінального процесуального кодексу матеріали кримінального провадженні відкрито іншій стороні.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджується матеріалами кримінального провадженні зокрема:

- заявою ОСОБА_9 , директора ФГ «ЮВІ-ТРЕЙД» про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України;

- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , директора ФГ «ЮВІ-ТРЕЙД», який детально розповів про всі обставини введення його в оману та перерахування грошових коштів у сумі 350.000 грн на банківські рахунки підконтрольних юридичних осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_8 ;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , бухгалтера ФГ «ЮВІ-ТРЕЙД», яка детально розповіла про обставини введення ОСОБА_9 в оману, заволодіння грошовими коштами, належних ФГ «ЮВІ-ТРЕЙД» та перерахування останнім грошових коштів на банківські рахунки підконтрольних юридичних осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_8 ;

- показаннями свідка ОСОБА_11 Першого віце-прем`єр-міністра України - Міністра економіки України, яка повідомила, що Міністерство економіки України з 01.01.2023 не створювало «Комісії з питань співпраці з Європейським Інвестиційним Банком у сфері сільського господарства Мінекономіки України» та будь-якої фінансової підтримки (допомоги) на безповоротній основі вказаною комісією не надавалось відповідно також. Також будь-яких договорів про надання фінансової підтримки (допомоги) на безповоротній основі не надавались, будь-які документи також не складались, не здійснювався відтиск гербової печатки Міністерства економіки України та займаючи посаду Першого віце-прем?єр-міністра України - міністра економіки таких договорів не підписувала;

- заявою ОСОБА_12 , директора СФГ «СЛАВУТИЧ» про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України;

- показаннями потерпілого ОСОБА_12 , директора СФГ «СЛАВУТИЧ», який детально розповів про всі обставини введення його в оману та перерахування грошових коштів у сумі 326.100 грн на банківські рахунки підконтрольних юридичних осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_8 ;

- оглядом мобільного телефону потерпілого ОСОБА_9 , в якому зафіксовано абонентські номери стільникового зв?язку за допомогою яких ОСОБА_5 та ОСОБА_13 здійснювались шахрайські дії відносно останнього та отримано записані телефонні розмови ОСОБА_9 з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 ;

- оглядом електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яка належить ФГ «ЮВІ-ТРЕЙД» на яку ОСОБА_5 та ОСОБА_8 здійснювалось надсилання електронних листів з документами з електронних адрес « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та « ІНФОРМАЦІЯ_5 » з метою введення в оману потерпілого ОСОБА_9 ;

- отриманими документами за результатами допиту потерпілого ОСОБА_12 , директора СФГ «СЛАВУТИЧ», які свідчать про використання електронної адреси « ІНФОРМАЦІЯ_6 » та надсилання електронних листів з документами з метою введення в оману потерпілого ОСОБА_12 ;

- висновком експерта про виконання судової технічної експертизи документів, яким встановлено невідповідність відтисків діючої гербової печатки Міністерства економіки України проставленим у документах, які були направлені ОСОБА_5 та ОСОБА_8 ; потерпілим, відтискам печатки Міністерства економіки України;

- висновком експерта про виконання портретної експертизи ОСОБА_5 , яка свідчить про встановлення особи відправника поштового відправлення з поштового відділення ТОВ «НОВА ПОШТА»;

- протоколами проведених НСРД щодо зняття інформації з електронних комунікаційних мереж стосовно ОСОБА_8 ;

- заявою директора СТОВ «ЛАН» ОСОБА_14 про вчинення кримінального, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України;

- показаннями потерпілої ОСОБА_14 , яка детально розповіла про всі обставини введення в оману та перерахування грошових коштів у сумі 350.000 грн на банківські рахунки підконтрольних юридичних осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_8 ;

- показаннями заступника директора СТОВ «ЛАН» ОСОБА_15 , який детально розповів про всі обставини введення в оману та перерахування грошових коштів у сумі 350.000 грн на банківські рахунки підконтрольних юридичних осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_8 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження, які були зібрані в порядку, передбаченому КПК України у ході здійснення досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор підтримав вказане клопотання, просив його задовольнити, зазначивши що процес ознайомлення з матеріалами є тривалим у часі, а ризики, які обумовлювали необхідність застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, просили застосувати запобіжний захід, що не пов`язаний з тримання під вартою, посилаючись на необґрунтованість існування ризиків заявлених стороною обвинувачення.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001932 від 16.10.2023 за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 5 ст. 190 Кримінального кодексу України.

09.05.2024 складено та оголошено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України.

25.06.2024 складено та оголошено повідомлення про зміну повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України.

01.07.2024 постановою заступника Генерального прокурора прийнято рішення про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні до трьох місяців, а саме до 09.08.2024.

31.07.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, а саме до 09.11.2024.

02.10.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 09.11.2024, одночасно визначивши запобіжний захід у вигляді застави, розмір якого визначено у межах 180 розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 545 040 грн 00 коп.

01.11.2024 складено та оголошено повідомлення про зміну повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 4, 5 ст. 190 Кримінального кодексу України.

01.11.2024 на виконання вимоги статті 290 Кримінального процесуального кодексу матеріали кримінального провадженні відкрито іншій стороні.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст..177 КПК України.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу та при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчим суддею встановлено, що 01.11.2024 року прокурором в порядку ст. 290 КПК України стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001932 від 16.10.2023 та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

У відповідності до вимог п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно із ч. 3 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включаються у строки досудового розслідування.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування у порядку, передбаченому цим Кодексом.

З огляду на те, що приписи ст. 290 КПК України наразі не виконано, у зв`язку з необхідністю одночасного ознайомлення підозрюваного та його захисника, що робить процес ознайомлення з матеріалами тривалим у часі, а ризики, які обумовлювали необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати, є необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу.

Даних про наявність підстав для скасування ОСОБА_5 запобіжного заходу або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

При продовженні застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлені слідчим суддею ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати.

Варто зазначити, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить висновку про задоволення клопотання, та не приймає доводи сторони захисту з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали вище.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Між тим, задовольняючи клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року розмір застави повинен бути належною гарантією того, що заявник вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу, при визначенні розміру застави виправданим є врахування серйозності обставин справи.

При визначенні ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя наряду з положеннями ст.ст. 182,183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи обставини кримінальних правопорушень, тяжкість правопорушення, у якому він підозрюється, слідчий суддя вважає, що застава у розмірі 180 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 545 040 гривні у національній грошовій одиниці, з покладенням обов`язків передбачених частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 05.01.2025.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої визначити у розмірі 180 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 545 040 гривні у національній грошовій одиниці, зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_5 виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першим викликом;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з підозрюваним ОСОБА_8 , потерпілими ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 ;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

6) носити електронний засіб контролю.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як підозрюваним так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві:

Отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві

МФО: 820172

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ

р/р UA1012089

Призначення платежу: Застава за …(П.І.П., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду), від …(дата ухвали), по справі № …, внесені …(П.І.П. особи, що вносить заставу).

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, де особа утримується.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи, де особа утримується, має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Печерського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1