УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/893/21

09 грудня 2024 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Костопільського районного суду Рівненської області клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Костопільського районного суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження №0000583 від 24.11.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 подав до суду клопотання про скасування арешту майна в порядку ч.2 ст.174 КПК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що в межах вказаного кримінального провадження було арештовано та вилучено належний ОСОБА_4 транспортний засіб марки «КАМАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Вказує, що відносно вказаного транспортного засобу проведено вичерпний перелік відповідних процесуальних заходів, зокрема проведено судові експертизи щодо вказаного автомобіля, його інженерно-технічну експертизу, доказову інформацію, яку несе на собі вказаний транспортний засіб детально описано у висновках експерта, що відповідає положенням ст.100 КПК України, а тривале перебування на спеціальній стоянці (майданчику) негативно впливає на його технічні якості, що є підставою клопотати зняти арешт з вказаного автомобіля.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник-адвокат ОСОБА_5 клопотання про скасування арешту майна підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання не заперечувала.

Дослідивши клопотання та заслухавши думку сторін, суд рахує, що арешту майна підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так судом встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 25.11.2020 накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпоряджання та користування майном, а саме на автомобіль марки «КАМАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , житель АДРЕСА_1 .

Арешт майна було накладено з метою збереження його, як речового доказу у кримінальному провадженні.

За змістом частини першої ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч.1, 2 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.

Згідно з ч.3 ст.100 КПК України речові докази та документи, надані суду, зберігаються в суді, за винятком випадків, передбачених частиною шостою цієї статті, а також речових доказів у вигляді громіздких або інших предметів, що вимагають спеціальних умов зберігання, які можуть знаходитися в іншому місці зберігання.

Відповідно до частини першої статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. А за змістом частини четвертої згаданої статті, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 316 ЦК України установлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 р., для з`ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід`ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст.1 Протоколу №1 Європейської конвенції з прав людини.

Основною метою ст.1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справах SperrongandLonnrothvSweden" від 23.09.82, "Новоселецький проти України" від 11.03.2003, "Федоренко проти України" від 1.06.2006).

Відповідно до абзацу 2 частини 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так судом встановлено, що кримінальне провадження №0000583 від 24.11.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, перебуває на стадії судового розгляду з квітня 2021 року, що свідчить про те, що усі необхідні та можливі слідчі дії щодо автомобіля марки «КАМАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на стадії досудового розслідування завершені.

Крім того, клопотань щодо огляду зазначеного автомобіля в судовому засіданні, як речового доказу, жоден з учасників кримінального провадження не заявляв.

Разом з тим суд враховує, що автомобіль марки «КАМАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , хоч і визнаний речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, проте, з огляду на встановлені судом обставини, суд дійшов переконливого висновку, що потреба в утриманні зазначеного транспортного засобу на спеціальному майданчику в органах поліції відпала.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про задоволення клопотання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.170, 171, 173, 174 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про скасування арешту майна- задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 25.11.2020 року в межах кримінального провадження №0000583 від 24.11.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме на автомобіль марки «КАМАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 та передати автомобіль на відповідальне зберігання ОСОБА_4 .

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1