УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 335/12692/23

провадження № 51 - 4771 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 подану на усунення недоліків касаційної скарги засудженої ОСОБА_5 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2024 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 27 серпня 2024 року,

встановив:

За вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2024 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2024 року, зміненим в частині покарання вироком Запорізького апеляційного суду від 03 червня 2024 року, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 27 серпня 2024 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

Ухвалою Верховного Суду від 21 жовтня 2024 року касаційну скаргу засудженої ОСОБА_5 залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 КПК та надано п`ятнадцять днів для усунення недоліків скарги.

Ухвалами Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 02 грудня 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_5 на вищезазначені судові рішення та витребувано з місцевого суду матеріали кримінального провадження щодо неї.

На виконання ухвали касаційного суду від 21 жовтня 2024 року, захисник ОСОБА_4 направила касаційну від власного імені, в якій зазначила, що усуває недоліки касаційної скарги засудженої.

Разом з тим, згідно з положеннями ст. 425 ч. 1 п. 1 КПК засуджений та захисник є самостійними суб`єктами звернення до суду касаційної інстанції.

Згідно з приписами ст. 432, ст. 403 ч. 3 КПК змінити та/або доповнити касаційну скаргу до початку касаційного розгляду може саме особа, яка подала касаційну скаргу.

Втім захисник ОСОБА_4 , яка подала касаційну скаргу в новій редакції на усунення недоліків касаційної скарги засудженої ОСОБА_5 , не є особою, яка подала до суду первинну касаційну скаргу, а тому вона не наділена процесуальним правом змінювати або доповнювати касаційну скаргу засудженої.

У зв`язку з цим касаційна скарга захисника ОСОБА_4 розглядається як самостійна касаційна скарга на судові рішення щодо засудженої ОСОБА_5 , подана належним суб`єктом касаційного оскарження.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак, вказаних вимог кримінального процесуального закону захисником не дотримано, оскільки, посилаючись на порушення кримінального процесуального закону, ОСОБА_4 у касаційній скарзі не навела обґрунтування допущення судами першої та апеляційної інстанцій таких порушень норм права, які могли б тягнути за собою скасування або зміну оскаржуваних судових рішень відповідно до норм, передбачених статтею 438 КПК, з огляду на зміст положень статей 370, 404, 412, 413, 419 цього Кодексу.

Викладені захисником у касаційній скарзі доводи стосуються, на її думку, неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, що не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Також у поданій касаційній скарзі захисник не вказує, в чому полягає незаконність та необґрунтованість вказаних судових рішень відповідно до положень ч. 1 ст. 438 КПК і доводи на обґрунтування цього, яких саме порушень допустився суд апеляційної інстанціїта які доводи апеляційної скарги сторони захисту суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.

Враховуючи, що касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 без руху і встановити семиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3