Провадження №1-в/127/963/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, клопотання захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_4 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання та приведення вироку у відповідність до чинного законодавства,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_4 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання та приведення вироку у відповідність до чинного законодавства.

В судовому засіданні захисник засудженого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 клопотання підтримала з наведених у ньому підстав та просила клопотання розглядати у відсутності засудженого, який проти цього не заперечує. Пояснила, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.06.2011 ОСОБА_4 було засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 296 КК України та призначено покарання, із застосуванням ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Вирок набрав законної сили. Строк відбування покарання ОСОБА_4 у даній справі (№ 2029/1-270/11) рахувався з моменту затримання, а саме з 18.12.2010, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції Закону України № 2046-УІП від 18.05.2017) попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у ч. 1 ст. 72 КК України. Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 12.07.2013, ОСОБА_4 було звільнено умовно - достроково від відбування покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.06.2011 на строк 1 рік 5 місяців 3 дні. Вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.02.2016 ОСОБА_4 було засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.06.2011 до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць. Вирок набрав законної сили. Запобіжний захід у вказаному кримінальному провадженні не застосовувався. Тобто покарання, яке було призначено ОСОБА_4 за сукупністю вироків не відбуте повністю. Частиною 5 ст. 72 КК у редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» визначено, що зарахування строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього у в`язнення за два дні позбавлення волі. Цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом, набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю. Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. Враховуючи вищевикладене, відповідно до вимог Закону України № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», яким внесені зміни до КК України, просили суд зарахувати у строк покарання ОСОБА_4 по вироку Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.06.2011 строк попереднього ув`язнення з 18.12.2010 по 21.07.2011 та з 04.10.2012 по 11.10.2012 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Крім того, після зарахування ОСОБА_4 у строк покарання по вироку Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.06.2011 строку попереднього ув`язнення з 18.12.2010 по 21.07.2011 та з 04.10.2012 по 11.10.2012 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, необхідно привести вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.02.2016, яким ОСОБА_4 було засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у відповідність до Закону, та звільнити ОСОБА_4 по відбуттю покарання.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання захисника засудженого, оскільки відсутні підстави як для зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, так і для приведення вироку у відповідність до Закону та звільнення ОСОБА_4 по відбуттю покарання.

Заслухавши позиції сторін, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов таких висновків.

Суд зазначає, що статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до положень ч. ч. 3, 4 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції згідно Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII (набрання чинності 24 грудня 2015 року, втрата чинності 21 червня 2017 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно положень п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону, - цей закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Слід зазначити, що вказаний закон не скасовував злочинність діяння та не пом`якшував відповідальність, однак покращував становище осіб, до яких застосовувалось попереднє ув`язнення. Предметом його регулювання було питання зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання.

Відповідно до принципу зворотної дії цей Закон застосовувався не лише до кримінальних правовідносин, які виникали з приводу зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання після набрання ним законної сили, але й до відповідних правовідносин, які мали місце до набрання ним законної сили.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до положень розділу І Закону України від 26.11.2015 року № 838-VІІІ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» у строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Верховний Суд у постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17 зробив правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), зокрема вказав, що положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України. Якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII). Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України). Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

В судовому засіданні із пояснень учасників судового розгляду та із оглянутих в судовому засіданні матеріалів клопотання встановлено, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.06.2011 у справі № 2029/1-270/11 ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Строк відбуття покарання ухвалено обчислювати з моменту затримання - 18.12.2010, зарахувавши строк попереднього ув`язнення в строк відбуття покання.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 12.07.2013, ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.06.2011, умовно-достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 5 місяців 3 дні.

Вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.02.2016 у справі № 645/8322/14-к ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.06.2011, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць. Початок відбуття покарання ухвалено обчислювати з часу фактичного затримання ОСОБА_4 .

Згідно матеріалів клопотання, у межах кримінального провадження № 645/8322/14-к до ОСОБА_4 жодного запобіжного заходу не застосовувалось.

При цьому суд зазначає, що ОСОБА_4 був затриманий 20.05.2022 на виконання вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.02.2016.

Таким чином, строк з 18.12.2010 по 21.07.2011, який просять зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 , стосується іншого кримінального провадження, за яким ОСОБА_4 був засудженим, відбував покарання та в подальшому фактично був звільнений умовно-достроково, тобто є частиною відбутого строку покарання за попереднім вироком (вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.06.2011), а не строком попереднього ув`язнення у кримінальному провадженні № 645/8322/14-к.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що клопотання захисника, який діє в інтересах засудженого ОСОБА_4 , в частині зарахування строку попереднього ув`язнення з 18.12.2010 по 21.07.2011 є необґрунтованим та задоволенню не підлягає, оскільки перерахунок попереднього ув`язнення проводиться лише в межах того ж кримінального провадження, за яким засуджується особа та в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

Крім того, попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку із цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбуття покарання.

У зв`язку з чим, період з дня наступного за днем набрання вироком законної сили, тобто з 24.06.2011 (дата набрання вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.06.2011 № 2029/1-270/11) зарахуванню у строк покарання ОСОБА_4 , в порядку визначеному ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIIІ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України», також не підлягає.

Що стосується строку з 04.10.2012 по 11.10.2012 то з наданих суду матеріалів не вбачається, з яких підстав у вказані дати ОСОБА_4 перебував в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" та яким чином це стосується вироків, згідно яких засуджено ОСОБА_4 .

Окрім того, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.04.2024, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного суду від 29.05.2024, в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відмовлено.

Відповідно до положень ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для зарахування ОСОБА_4 строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та приведення вироку у відповідність, шляхом звільнення ОСОБА_4 по відбуттю покарання, а тому клопотання захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_4 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання та приведення вироку у відповідність до чинного законодавства задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 5, 72 КК України, ст. ст. 8, 369-372, 376, 537, 539 КПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_4 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання та приведення вироку у відповідність до чинного законодавства - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя