Справа № 404/9509/24
Номер провадження 1-кс/404/356/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда скаргу представника скаржника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову дізнавача Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про закриття кримінального провадження №0000729 за ч. 1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 подала до Кіровського районного суду міста Кіровограда скаргу з вимогою скасувати постанову дізнавача Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області від 25.12.2024 року про закриття кримінального провадження №0000729 за ч. 1 ст. 125 КК України.

На обгрунтування скарги, заявляє, що 05.07.2024 між ОСОБА_5 та її невісткою ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , близько 14:00 на грунті раніше виниклих непрязних відносин сталася сутичка, в ході якої ОСОБА_6 здійснювала поштовхи руками, хапала та стискала передпліччя рук потерпілої та нанесла один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_5 , чим спричинила дії, кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України.

25.12.2024 року дізнавач Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області виніс постанову, якою закрив кримінальне провадження №0000729 у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, оскільки підстави для твердження про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 152 КК України відсутні.

За версією представника скаржника, винесена дізнавачем постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, оскільки дізнавачем не вжито всіх заходів для повного та всебічного дослідження обставин справи, а винесена постанова є передчасною та протиправною.

Представник скаржника, адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримала, просила задовольнити.

Дізнавач заперечив у задоволенні скарги, зауважив, що ним вжито вичерпний перелік слідчих дій, всі обставини кримінального провадження з`ясовано, постанова про закриття кримінального провадження є обгрунтованою та вмотивованою.

Встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини:

Відділом дізнання Кропивницького РУП ГУНП проведено досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000729 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Підставою для початку досудового розслідування стала заява ОСОБА_5 від 11.09.2024 року про те, що 05.07.2024 року о 14.00 год. Гр. ОСОБА_6 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , нанесла їй тілесні ушкодження, згідно довідки КНП "КОЛ КОР" від 06.07.2024 р. у вигляді закритої ЧМТ, струсу головного мозку, забій м`яких тканин.

З початку досудового розслідування у кримінальному провадженні жодній особі про підозру не повідомлялось, від18.10.2024 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, яку 28.10.2024 відповідно до ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда - скасовано.

Під час досудового розслідування:

- 11.09.2024 надійшла заява про вчинення кримінального правопорушення від потерпілої ОСОБА_5 . Потерпіла повідомила, що 05.07.2024 близько 14:00 ОСОБА_7 нанесла їй серію ударів в область обличчя та інших частин тіла, чим спричинила тілесне ушкодження у вигляді ЧМТ, струсу головного мозку, забій м`яких тканин;

- 19.09.2024 ОСОБА_5 допитано в якості потерпілої. Потерпіла пояснила, що між нею та її невісткою ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 близько 14:00 на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин сталася сутичка, в ході якої ОСОБА_6 здійснювала поштовхи руками, хапала та стискала передпліччя обох рук потерпілої та нанесла один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_5 ;

- долучено довідку з медичного закладу, в якій зазначено діагноз: ЧМТ, струс головного мозку, забій м`яких тканин;

- долучено копії медичної документації;

- долучено відеозапис з камер відеоспостереження з місця події, відеозапис з мобільного телефону на який велася відеофіксація. Відеозаписи 20.09.2024 оглянуто та долучено в якості речових доказів до матеріалів кримінального провадження;

- 19.09.2024 проведено слідчий експеримент за участі потерпілої в ході якого остання продемонструвала яким чином їй було нанесено тілесні ушкодження ОСОБА_8 ;

- 27.09.2024 призначено судово-медичну експертизу та 03.10.2024 проведено судово-медичну експертизу. Згідно з висновком експерта № 754 у потерпілої, згідно наданої медичної документації будь-яких тілесних ушкоджень у вигляді синців, саден, ран не описано. Виставлений діагноз: Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій м`яких тканин скронево-тім`яної ділянки зліва не підтверджується будь-якими об`єктивними даними та неврологічною симптоматикою, тому за ступенем тяжкості не оцінювався. Відсутність тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_5 не дає можливості говорити про будь-які травматичні дії на які вона вказує в протоколі слідчого експерименту за її участі від 19.09.2024, копію якого було направлено на судово-медичну експертизу;

- 08.10.2024 допитано свідка ОСОБА_9 , яка повідомила, що являється представником ОСОБА_10 по цивільній справі № 404/6710/23, в ході якої її клієнтка проходить процедуру розлучення та поділу майна з її чоловіком ОСОБА_11 . 05.07.2024 близько 14:00 свідок разом зі своєю клієнткою прибули до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , для виконання ухвали суду, згідно з якою ОСОБА_12 в цей час повинна забирати спільну дитину з ОСОБА_13 для подальшого 10-ти денного проживання дитини з мамою. В ході виконання ухвали у присутності представників ДВС, між ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин сталася словесна перепалка, в ході якої, зі слів свідка, ОСОБА_15 почала штовхати, наносити удари, хапати та стискати передпліччя, тягати за волосся ОСОБА_6 , на що остання відповідала стискання передпліч та поштовхами ОСОБА_5 ;

- 16.09.2024 надіслано запит начальнику СД Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_16 з проханням надати копії матеріалів кримінального провадження №0000560 від 06.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, де потерпілою визнано ОСОБА_6 , а саме копії протоколів допиту свідків: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та копію протоколу проведення слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_6 17.09.2024 отримано відповідь на вище описаний запит з копіями витребуваних документів;

- 23.12.2024 допитано свідка подій ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (колишній чоловік ОСОБА_6 ), який повідомив, що 05.07.2024 близько 14:00 його колишня дружина, та працівниками ДВС прибули за адресою: АДРЕСА_1 , для виконання ухвали, згідно якої їх спільна дитина кожну першу п`ятницю місяця повинна проживати з мамою протягом 10 днів. В ході виконавчих дій дитина відмовилася їхати з ОСОБА_6 про що виконавці склали відповідний акт. Згодом за вище вказаною адресою прибула адвокат колишньої дружини ОСОБА_9 , яка зі слів свідка почала провокувати конфлікт та вимагати проведення повторних виконавчих дій. Відносно останнього мати свідка ОСОБА_5 була категорично проти, на фоні чого між останньою та ОСОБА_6 відбувся словесний конфлікт, в ході якого колишня дружина свідка здійснила поштовх двома руками в область грудної клітини ОСОБА_5 та між ними почалася штовханина, в ході якої жінки перемістилися за межі квартири, на площадку біля неї, де штовхали одна одну, хапали та стискали передпліччя одна одної. Далі в ситуацію втрутився свідок та разом з працівником ДВС розборонили бійку. В подальшому обидві сторони конфлікту викликали працівників поліції та написали заяви за фактом нанесення тілесних ушкоджень.

Оцінюючи вищезазначені зібрані докази, встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 КК України, в діях ОСОБА_6 .

Постановою дізнавача СД Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області від 25.12.2024 вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Представник скаржника, адвокат ОСОБА_3 по тексту скарги заперечує проти висновків слідства, оскільки, відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_23 , саме ОСОБА_6 почала штовхати гр. ОСОБА_5 , в ході чого зав`язалась бійка та ОСОБА_23 разом із працівниками ДВС розборонили бійку, крім того вказує, що дізнавач не допитав ОСОБА_5 , яка стверджує про те, що під час конфлікту першою її штовхнула ОСОБА_6 .

Вважає, що в діях ОСОБА_6 відсутні необхідні умови для кваліфікації таких дій як необхідна оборона, адже, саме нею було спровоковано конфлікт, та саме нею було здійснено перший поштовх потерпілої ОСОБА_5 . Наявність в діях ОСОБА_6 необхідної оброни підтверджується виключно показаннями її представника, адвоката ОСОБА_9 . Окрім того, вказує, що жодного іншого доказу матеріали кримінальної справи не містять, які б давали беззаперечені підстави стверджувати про наявність в діях ОСОБА_6 необхідної оборони.

Не погоджується з висновком дізнавача про те, що з огляду на відозапис з місця події ОСОБА_5 перша почала активні дії в сторону ОСОБА_6 , яка оцінила їх як суспільно небезпечне посягання в її сторону, а тому завдала шкоду потерпілій, яка не є тяжкою, оскільки на думку скаржника дії ОСОБА_5 були спрямовані на закриття дверей до квартири, що підтверджується тим же відеозаписом і саме ці дії ОСОБА_6 оцінила як загрозу.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши думку учасників, слідчий судя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.

Доводи скаржника ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та не містять конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, які б давали підстави для кваліфікації дій ОСОБА_23 за ч. 1 ст. 125 КК України та заперечували факт перебування останньої в стані необхідної оборони за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КК необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Під суспільно небезпечним посяганням слід розуміти спробу заподіяти шкоду охоронюваним законом правам та інтересам особи, яка захищається, або іншої особи, суспільним інтересам або інтересам держави. До таких інтересів належать: життя, здоров`я, особиста і статева свобода, честь і гідність особи, власність, недоторканність житла, а також інші права і законні інтереси особи, яка захищається, або іншої особи.

Кінцевою метою дій того, хто захищається, є захист вищезазначених цінностей. Ця мета досягається шляхом відвернення чи припинення посягання. Захист при необхідній обороні виявляється тільки в активних діях, які за зовнішніми ознаками можуть співпадати з ознаками тих діянь, які передбачені КК (наприклад, заподіяння тілесних ушкоджень).

Визначення стану необхідної оборони в кожному конкретному випадку повинно оцінюватися судом із врахуванням всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, підтверджених належними та допустимими доказами.

При огляді в судовому засіданні CD-R диску на якому міститься два відеозапису з місця події, з двох ракурсів чітко видно, що ОСОБА_5 першою вчинила поштовх стосовно ОСОБА_6 , тому за наявної повної відеофіксації обставин, покази свідків, на які посилається представник скаржника, не є визначальними та їх суб`єктивність не має значення.

Метою приходу ОСОБА_5 до будинку за адресою: АДРЕСА_1 було бажання, на виконання ухвали суду, забрати свою спільну з ОСОБА_23 дитину. Однак в ході візиту останньої разом із державними виконавцями, виникла суперечка, в ході якої ОСОБА_5 та ОСОБА_6 почали обопільно ображати одна одну. В подальшому, при виході ОСОБА_6 із квартири, гр. ОСОБА_5 здійснила поштовх в сторону ОСОБА_6 та почала наносити удари, хапати та тягати за волосся, відповідно до чого, остання почала штовхатись у відповідь та стискати передпліччя ОСОБА_5 задля припинення агресивних дій ОСОБА_5 .

Крім того, агресивні дії гр. ОСОБА_5 були зупинені тільки після завдяки втручанню трьох осіб: двох представників ДВС ОСОБА_20 та ОСОБА_17 , а також її сина ОСОБА_23 , що підтверджує факт того, що в даному випадку в діях гр. ОСОБА_6 дійсно була наявна необхідна оборона, оскільки вказані обставини підтверджують її необхідність.

Поведінка ОСОБА_5 , словесні образи щодо ОСОБА_6 , перший поштовх у бік останньої, свідчить про те, що вона вела себе агресивно, а також могла завдати ОСОБА_6 тілесні ушкодження. Тобто у ОСОБА_5 був такий характер дій, який в тій обстановці, що склалася, давав ОСОБА_6 підстави вважати, що ОСОБА_5 може спричинити їй ушкодження.

Доводи скаржника про те, що дії ОСОБА_5 були спрямовані на закриття дверей до квартири, не знайшли свого підтвердження, оскільки, відповідно до відеозапису, двері закрила не ОСОБА_5 .

Крім того, 27.09.2024 призначено судово-медичну експертизу та 03.10.2024 проведено судово-медичну експертизу. Згідно з висновком експерта № 754 у потерпілої, згідно наданої медичної документації будь-яких тілесних ушкоджень у вигляді синців, саден, ран не описано. Виставлений діагноз: Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій м`яких тканин скронево-тім`яної ділянки зліва не підтверджується будь-якими об`єктивними даними та неврологічною симптоматикою, тому за ступенем тяжкості не оцінювався. Відсутність тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_5 не дає можливості говорити про будь-які травматичні дії на які вона вказує в протоколі слідчого експерименту за її участі від 19.09.2024, копію якого було направлено на судово-медичну експертизу.

На переконання слідчого судді, у розглядуваній справі є підстави констатувати, що ОСОБА_6 перебувала у стані необхідної оборони, оскільки її дії:

- вчинялися з метою захисту себе, так як поведінка ОСОБА_5 давала підстави її побоюватися;

- були своєчасними та необхідними, оскільки ОСОБА_5 намагалась її вхопити та вдарити та не припиняла свою агресивну поведінку;

- є достатніми за своїм характером, так як припинення агресивної поведінки ОСОБА_5 шляхом стримування останньої трьома особами та хапання її за передпліччя свідчить про те, що оборона, яку застосувала ОСОБА_6 відповідала суспільній небезпеці посягання та обстановці захисту.

Тобто дії ОСОБА_6 (механізм дій, їх локалізація, обстановка) у цьому кримінальному провадженні свідчать про спрямованість на відвернення протиправних дій ОСОБА_5 .

В ході розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що у цьому кримінальному провадженні наявні обставини, що виключають кримінальну протиправність дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки остання перебувала в стані необхідної оборони.

Доводи скаржника будуються на припущеннях, які не підтверджуються наявними в матеріалах кримінального провадження доказами.

Дізнавач зібрав достатні об`єктивні данні та виніс остаточну законну і обґрунтовану постанову відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

На виконання ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження є вмотивованою, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно ст. 215 КПК України, досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Глава 19 КПК України визначає форму та регламентує порядок проведення досудового слідства. Перелічені процесуальні норми не встановлюють перелік процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити під час досудового розслідування для його закінчення. Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, самостійно визначає обсяг перевірочних дій, достатніх за переконанням дізнавача,слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Таким чином слідчий суддя зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Сумніви скаржника про поверховість та неповноту проведеного розслідування є непідтвердженим суб`єктивним припущенням, тому до уваги не приймаються. Висловлені ним судження мають узагальнену характеристику, суперечать правозастосуванню ст. 6 Конвенції, зокрема принципу юридичної визначеності, оскільки клопотання та зауваження не будуть мати конструктивного результату,- не буде здобуто нових доказів.

Дослідивши надані сторонами матеріали обґрунтовано вважаю, що дізнавач під час проведення досудового розслідування у відповідності до вимог ст. 223 КПК України вжив необхідні дії спрямовані на отримання (збирання) доказів та їх перевірку, дослідив та перевірив обставини, зазначені у заяві про вчинення кримінального правопорушення, їм надано належну оцінку, досудове розслідування проведено із застосуванням всіх можливих засобів для всебічного, неупередженого та об`єктивного розслідування, з перевіркою всіх фактичних обставин справи, що може мати суттєве значення для розслідування кримінального провадження.

Доцільності проведення будь-яких слідчих (розшукових) дій не вбачається, оскільки вони не здатні вплинути на наявні результати провадження. Не існує правової необхідності проводити інші процесуальні дії чи приймати процесуальні рішення у цьому кримінальному провадженні.

Відсутність ознак винної поведінки виключає у майбутньому пред`явлення підозри чи направлення обвинувального акту до суду, тому дізнавач прийняв правильне процесуальне рішення у формі постанови про закриття кримінального провадження, як єдиний законний спосіб завершення цього досудового розслідування.

Схожий висновок містить постанова колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16.05.2019 (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18).

Наведене дає підстави обґрунтовано стверджувати, що дізнавач при розслідуванні обставин цього кримінального провадження виконав вимоги спрямовані на забезпечення всебічності та повноти дослідження. Оскаржувана постанова відповідає вимогам чинного кримінального процесуального законодавства, а висновок про закриття кримінального провадження є обґрунтованим.

Істотних порушень вимог КПК України, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення, слідчим суддею не встановлено, а у скарзі не наведено достатніх даних, які безумовно свідчать про неповноту проведеної перевірки та могли бути підставами для скасування прийнятого остаточного процесуального рішення.

За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути постановлена ухвала про відмову у задоволенні скарги (п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України).

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги представника скаржника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову дізнавача Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про закриття кримінального провадження №0000729 за ч. 1 ст. 125 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя Кіровського ОСОБА_1

районного суду

м.Кіровограда