ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 жовтня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

05.09.2024 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло подання провідного інспектора Луцького районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_8 про приведення судового рішення у відповідність до вимог діючого законодавства щодо ОСОБА_7 , засудженого вироком Волинського апеляційного суду від 09.06.2022 року за ч.1 ст.125, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробування з іспитовим строком 3 роки з покладенням обов`язків визначених ч.1 ст.76 КК України.

Подання мотивує тим, що на обліку у відділі перебуває звільнений від відбування покарання з випробуванням засуджений ОСОБА_7 , відповідно до вироку суду від 09.06.2022. Посилаючись на вимоги п.13 ч.1 ст.537, п.2 ч.2 ст.539 КПК України, ст.ст. 4, 5 КК України, ст.58 Конституції України, Закон України «Про внесення змін до Кодексу про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, просить привести вирок суду у відповідність до чинного законодавства.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 жовтня 2024 року задоволено вищевказане подання провідного інспектора Луцького районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_9 .

Звільнено засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Волинського апеляційного суду від 09.06.2022 року за ч.1 ст.125, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що оскільки ОСОБА_10 засуджений до покарання за вчинення діяння, що мало місце 02.11.2021 року, кримінальна караність якого законом усунена, а тому, подання є обґрунтованим та підлягає до задоволення, у зв`язку з чим останній підлягає звільненню від призначеного покарання за вищевказаним вироком суду.

Не погоджуючись із таким рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, у якій, не оспорюючи встановлених під час судового розгляду фактичних обставин провадження, оскаржує його у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, тобто застосуванням закону, який не підлягає застосуванню.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує про те, що ухвалюючи оскаржуване судове рішення, місцевим судом безпідставно звільнено засудженого ОСОБА_7 від призначеного покарання за вироком Волинського апеляційного суду від 09.06.2022 року за ч.1 ст. 125 КК України, оскільки караність за вчинення даного діяння Законом України №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року не усунена. При цьому, вироком Волинського апеляційного суду від 09.06.2022 року ОСОБА_7 засуджено за вчинення двох кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена різними статтями КК України, а тому суд призначив покарання окремо за кожне кримінальне правопорушення, а потім остаточно призначив його за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.1 ст. 70 КК України.

Таким чином, на думку прокурора місцевий суд дійшов неправильного висновку про застосування до засудженого ОСОБА_7 положень ч.2 ст. 74, ст.5 КК України у зв`язку з набуттям чинності Закону України №3886-IX та ухвалив 10.10.2024 року незаконне рішення про звільнення засудженого від призначеного покарання за вироком Волинського апеляційного суду від 09.06.2022 року за ч.1 ст. 125 КК України.

З огляду на вищевикладене просить ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 жовтня 2024 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання провідного інспектора Луцького РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_11 .

Звільнити засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Волинського апеляційного суду від 09.06.2022 року за ч.3 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Привести вирок Волинського апеляційного суду від 09.06.2022 року у відповідність до вимог діючого законодавства, виключивши застосування положень ч.1 ст. 70 КК України.

В решті вирок щодо засудження ОСОБА_7 за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, залишити без змін.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, думку прокурора та засудженого ОСОБА_7 , які кожен зокрема підтримали апеляцію у повному обсязі, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Як встановлено колегією суддів на виконанні у Луцького РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області перебуває вирок Волинського апеляційного суду від 09.06.2022 року, яким ОСОБА_7 засуджено:

- за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;

- за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.10.2024 року звільнено засудженого ОСОБА_7 від призначеного покарання за вироком Волинського апеляційного суду від 09.06.2022 року за ч.1 ст. 125, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Під час постановлення даної ухвали судом мотивовано судове рішення набранням чинності 09.08.2024 року Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18.07.2024 року (далі Закон №3886-IX).

Зокрема, зазначеним законом внесено зміни до ч.1 ст. 51 КУпАП та встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Відповідно внесених змін до ч.2 ст. 51 КУпАП, відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст. 51 КУпАП, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону №3886-IX та ст. 5 КК України, місцевим судом констатовано, що на момент вчинення (у 2021 році) ОСОБА_7 діяння, за яке він засуджений вироком Волинського апеляційного суду від 09.06.2022 року, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 2270 гривень (1135*2=2270).

З вищевказаного вироку суду встановлено, що вартість викраденого ОСОБА_7 майна становила 1303, 33 гривень.

На підставі наведеного, враховуючи, що ОСОБА_7 засуджений до покарання за вчинення діяння, що мало місце 02.11.2021 року, кримінальна караність якого законом усунена, місцевий суд прийшов до висновку, що останній підлягає звільненню від призначеного покарання за вищевказаним вироком суду.

Водночас, ухвалюючи зазначене судове рішення, місцевим судом було безпідставно звільнено засудженого ОСОБА_7 від призначеного покарання за вироком Волинського апеляційного суду від 09.06.2022 року за ч.1 ст. 125 КК України, оскільки караність за вчинення даного діяння Законом №3886-IX не усунена.

При цьому, вироком Волинського апеляційного суду від 09.06.2022 року ОСОБА_7 засуджено за вчинення двох кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена різними статтями КК України, а тому суд призначив покарання окремо за кожне кримінальне правопорушення, а потім остаточно призначив його за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.1 ст. 70 КК України.

Таким чином, враховуючи вищенаведене місцевий суд дійшов неправильного висновку про застосування до засудженого ОСОБА_7 положень ч.2 ст. 74, ст. 5 КК України у зв`язку з набуттям чинності Закону України №3886-IX та ухвалив 10.10.2024 року незаконне рішення про звільнення засудженого від призначеного покарання за вироком Волинського апеляційного суду від 09.06.2022 року за ч. 1 ст. 125 КК України, чим допустив порушення вимог п.4 ч.1 ст. 409, п.2 ч.1 ст. 413 КПК України, а саме застосував закон, який не підлягає застосуванню..

Відтак, ухвала суду не відповідає вимогам ст. 370 КПК України, яка є імперативною, щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, а тому підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції.

Згідно до п.4 ч.1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що має місце в даному випадку.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 404, 407, 409, 413, 537, 539 КПК України, Волинський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 жовтня 2024 року скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити подання провідного інспектора Луцького районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_11 про приведення судового рішення у відповідність до вимог діючого законодавства.

Звільнити засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Волинського апеляційного суду від 09.06.2022 року за ч.3 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Виключити з вироку Волинського апеляційного суду від 09.06.2022 року посилання на ч.1 ст. 70 КК України.

В решті вирок Волинського апеляційного суду від 09.06.2022 року щодо засудження ОСОБА_7 за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді