Справа № 278/4256/24
Провадження №1-кп/278/555/24
В И Р О К

іменем України

02 грудня 2024 року м.Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000514 від 24.07.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки, Чернігівської області, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не працюючого, який на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-25.01.1999 Прилуцьким районним судом в Чернігівській області за ч.3ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-15.08.2000 Прилуцьким міським судом Чернігівської області за ч.3 ст. 130, ч.2 ст. 141,142 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

-03.07.2007 Прилуцьким міським судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;

-03.02.2010 Прилуцьким міським судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 5 років;

-12.10.2020 Прилуцьким міським судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років. 10.05.2024 Бердичівським міським судом Житомирської області умовно-достроково звільнений, невідбута частина покарання 1 рік 2 місяці 2 дні;

- 04.09.2024 Прилуцьким міським судом Чернігівської області за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану, 23.07.2024 о 13 годині 09 хвилин, перебував у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований по АДРЕСА_2 , де в цей же день, час та місці у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна з приміщення вищевказаного магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей же день, час та місці, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, переслідуючи корисливий мотив, підійшов до прилавку, який розташований в середині магазину «Мізоч», звідки таємно, повторно викрав шкіряний гаманець чорного кольору марки «ALFA RICCO», вартістю 221 грн., грошові кошти в сумі 3400 грн., а також антикварну монетку із срібла російської імперії номіналом 1 рубль, 1897 року карбування, вартістю 1 126 грн.

Надалі ОСОБА_4 місце вчинення злочину залишив, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 4747 гривень.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, фактичні обставини справи не оспорював та надав покази, які відповідають висунутому обвинуваченню.

Вина обвинуваченого у скоєному іншими учасниками судового процесу також не оспорюється.

За клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченим, судовий розгляд проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому обвинуваченому та іншим учасникам процесу, судом роз`яснено, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному суді.

Суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчинені вказаного кримінального правопорушення доведена повністю, а тому кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочинам.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст.67 КК України судом не встановлено.

Отже, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше судимий, що свідчить про стійкість протиправної поведінки обвинуваченого, його небажання виправитись, нормально адаптуватись в суспільстві та притримуватись загальноприйнятих в ньому норм та правил, предмет злочинного посягання та його вартість, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 не можливо без ізоляції від суспільства і йому слід обрати покарання відповідно до санкції частини статті, яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування ст.ст. 69, 75, 76 КК України суд не вбачає, і призначене судом покарання обвинуваченим слід відбувати реально, і лише таке покарання буде відповідати вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ними кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Оскільки, вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04.09.2024 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст.185 КК України, то суд вважає, що остаточне покарання обвинуваченому слід призначити за правилами ст. 71 КК України, застосувавши принцип часткового складання покарань.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати пов`язані із проведенням експертиз у сумі 3407,76 грн (три тисячі чотириста сім гривень 76 копійок).

Арешт, накладений на речові докази по справі, на підставі ст. 174 КПК, підлягає скасуванню.

Цивільний позов у даному кримінально провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-376, 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Прилуцького районного суду Чернігівської області від 04.09.2024, остаточно визначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 5 (п`ять) місяців.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 26.07.2024 по день набрання вироком законної сили, відповідно ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 3407 (три тисячі чотириста сім гривень 76 копійок) витрат на залучення експертів під час проведення судових експертиз.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира у справі №295/11285/24 від 29.08.2024 року на речові докази, а саме: чоловічий гаманець чорного кольору, всередині якого знаходилось посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , транспортну картку, монету з гравіруванням (рубль 1987), які було вилучено під час огляду місця події 24.04.2024 скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира у справі №295/11286/24 від 30.07.2024 року на речові докази, а саме: футболку сірого кольору, шорти бежевого кольору, грошові кошти в сумі 3070 гривень скасувати.

Речові докази, а саме: чоловічий гаманець чорного кольору, всередині якого знаходилось посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , транспортну картку, монету з гравіруванням (рубль 1987), які було вилучено під час огляду місця події 24.04.2024, грошові кошти в сумі 3070 гривень повернути ОСОБА_6 .

Речові докази, а саме: футболку сірого кольору, шорти бежевого кольору повернути ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7