10.03.2025
Справа № 642/1304/25
Провадження № 1-кс/642/387/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді за участю секретаря судового засідання: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові клопотання слідчого ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000330 від 08.03.2025 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, який не працює, неодружений, неодноразово судимий, останній раз засуджений 28.09.2023 вироком Харківського апеляційного суду за ч.2 ст.186, ч.2 ст.296, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 10.02.2025 після відбуття строку покарання, 11.02.2025 взятий на облік бездомних осіб як особа, яка не має постійного місця проживання, перебував за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

10.03.2025 до Ленінського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000330 від 08.03.2025 у відношенні ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000330 від 08.03.2025 за ознакою вчинення кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 08.03.2024 приблизно о 08-00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , по запрошенню знайомого ОСОБА_7 , де розпивали спиртні напої в кімнаті, сидячи на дивані. ОСОБА_5 почув, що у ОСОБА_8 є грошові кошти на карті, внаслідок чого у ОСОБА_5 винник умисел на незаконне збагачення.

З метою реалізації свого єдиного умислу спрямованого на напад з метою заволодіння чужим майном із застосуванням насильства небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_5 , підійшовши спереду до потерпілого ОСОБА_9 , тримаючи в правій руці ніж з метою придушення волі на супротив, наніс один удар правою ногою в ділянку лівого ока, після чого потерпілий ОСОБА_9 впав на підлогу та ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, наніс удар по голові ззаду, від якого ОСОБА_9 втратив свідомість.

В той час, коли ОСОБА_9 прийшов до тями, відчув як ОСОБА_5 дістає з лівої кишені одягненої на потерпілому куртки мобільний телефон ТМ «Тесnо Spark 6» на 128GB чорного кольору, який був у чохлі, в середині якого знаходилась банківська картка «A-банк», належна ОСОБА_9 , на рахунку якої перебували грошові кошти у розмірі 1500,00 грн.

Далі, ОСОБА_9 , сів на диван, та в цей час до останнього підійшов ОСОБА_5 , тримаючи в кожній руці по ножу, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, почав розмахувати ножами перед обличчям ОСОБА_9 , та вимагати надати останнім пароль від зазначеного вище мобільного телефону, при цьому наніс поріз в ділянки шиї зліва.

У подальшому, потерпілий ОСОБА_9 , хвилюючись за своє життя і здоров`я, надав ОСОБА_5 пароль від свого мобільного телефону, та скориставшись тим, що останній відволікся, вибіг з вказаної квартири та побіг у безпечне місце для нього.

В результаті протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_9 згідно консультаційного висновку спеціаліста №10/2081 від 08.03.2025 були спричинені різана рана лівої навколовушно-жувальної ділянки, забійно-рвана рана верхньої губи та лівого вуха, забої, гематоми обличчя, забій спинки носа, злом кісток носу.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України -тобто напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, в умовах воєнного стану.

08.03.2025 об 11:27 год. ОСОБА_5 фактично затриманий в порядку ст.208 КПК України.

08.03.2025 ОСОБА_5 повідомлений про підозру у вчинені кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст.187 КК України.

Слідчий вказує, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 08.03.2025;протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , показаннями свідка ОСОБА_7 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_9 , та іншими матеріалами у їх сукупності.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, офіційних джерел існування та міцних соціальних зв?язків в Україні не має, офіційну роботу не має, не має певного місця мешкання, бездомний, раніше неодноразово судимий, 10.02.2025 звільнився з місць позбавлення волі за відбуттям строку покарання, на шлях виправлення не став, і знову вчинив особливо тяжкий злочин, тому є достатні підстави вважати, що підозрюваний при застосуванні більш м?якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у подальшому, з огляду на його моральні якості, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник - адвокат ОСОБА_4 не заперечували проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний свою провину визнав повністю.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку всі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є: … 9) запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).

При цьому, відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

В цьому випадку, вимоги ч.ч. 1, 2 та 6 ст. 132 КПК України, слідчим дотримано.

Так, СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській областіздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000330 від 08.03.2025 у відношенні ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

08.03.2025 об 11:27 год. ОСОБА_5 фактично затриманий в порядку ст.208 КПК України.

08.03.2025 ОСОБА_5 повідомлений про підозру у вчинені кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст.187 КК України.

Відповідно до ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно ч.2 ст. 1, ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною 17 липня 1997 року, є невід`ємною частиною національного законодавства України.

Суд вважає за необхідне і доцільне застосувати норми міжнародного права при розгляді даного клопотання.

Відповідно до положень ст.ст. 5, 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" визначений термін "обґрунтована підозра", який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а належність, допустимість та достатність доказів здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретних характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Крім того, судом враховуються заявлені стороною обвинувачення ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України: запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин проти власності, не має офіційних джерел доходу, офіційну роботу не має, не має певного місця мешкання, бездомний, раніше неодноразово судимий, 10.02.2025 звільнився з місць позбавлення волі за відбуттям строку покарання, на шлях виправлення не став, і знову вчинив особливо тяжкий злочин, то є підстави вважати, що у підозрюваного ОСОБА_5 можуть виникнути передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України спроби, а саме:

- перебуваючи на волі, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину, покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 15 (п`ятнадцяти ) років, не має місця мешкання, є бездомним, без застосування запобіжного заходу до нього, існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду;

- підозрюваний, зважаючи на тяжкість вчиненого ним злочину та бажання уникнути відповідальності, враховуючи цинічність дій відносно потерпілого при вчиненні злочину, може вчинити й інші дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного та фізичного впливу на потерпілого, а також свідків, які викривають його у вчиненні злочину (при цьому провести дії, які перешкодять органу досудового розслідування при встановленні нових свідків по кримінальному провадженню або ж спотворять їх показання, що буде загрожувати встановленню істини по кримінальному провадженню, тобто незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, і існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконний вплив на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- підозрюваний, без обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення, тобто існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинення інших кримінальних правопорушень-злочинів.

Слідчий суддя вважає доведеним наявність та обґрунтованість ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме спроб підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше несудимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять роки.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином та карається позбавленням волі на строк до п`ятнадцяти років.

Враховуючи фактичні обставини та вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_5 вказаного вище кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, відсутність постійного місця проживання, місця роботи та джерела доходів, осіб на утриманні, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя дійшов висновку щодо обґрунтованості доводів клопотання слідчого та прокурора та наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, передбачені п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Стороною захисту під час розгляду даного клопотання не наведено доводів та не надано належних доказів, що спростовують обґрунтованість пред`явленої підозри та свідчать про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я до суду також не надано, тому слідчий суддя вважає за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею розглядалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам, проте, враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання існуючим ризикам.

На підставі п.1 ч.4 ст. 183 КПК України підстави для застосування застави у кримінальному провадженні - відсутні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000330 від 08.03.2025 у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» (№27) строком на 60 (шістдесят) днів в межах строків досудового розслідування, тобто до 06 травня 2025 року до 11-27 години, взявши його під варту в залі суду негайно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 08 березня 2025 року з 11-27 години.

Встановити строк дії ухвали до 06 травня 2025 року до 11-27 години включно.

Зобов`язати прокурора негайно повідомити близького родича, члена сім`ї ОСОБА_5 або іншу особу за вибором підозрюваного про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 10.03.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1