Справа № 344/3597/25
Провадження № 1-кс/344/1861/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу розслідування особливо важливих злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 про продовження строків тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0000017 від 06.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 255-1, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 305, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилається на те, що СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000017 від 06.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 255-1, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 305, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що засуджені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , відбуваючи покарання у відділенні СПС № 6 ДУ «Коломийська виправна колонія № 41» (далі ВК-41) за адресою: с. Товмачик Коломийського району Івано-Франківської області, вул. Привокзальна, 30, в порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № 863-XIV від 08.07.1999, з метою придбання та зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин, їх маскування, пересилання та передачі в місце позбавлення волі ВК-41, у травні 2024 року створили та очолили організовану групу, до якої завербували своїх знайомих ОСОБА_11 та раніше судимих ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Створена й очолювана ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 організована група характеризувалась згуртованістю свого складу, тривалістю злочинної діяльності, стійкістю зв`язків її учасників, наявністю спільно розроблених та погоджених планів учинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, взаємообізнаністю про вчинення конкретних дій для досягнення спільного злочинного плану та єдиної мети постачання наркотичних засобів у місце позбавлення волі, безумовним підпорядкуванням учасників групи її організаторам, домовленістю та готовністю до виконання всіма учасниками групи відведеної їм ролі, усвідомленням вчинення злочинів спільно з іншими заради успішного досягнення результатів злочинної діяльності всіх учасників групи, готовністю до постійного вчинення злочинів, пошуком осіб, здатних придбавати, зберігати, маскувати, приховувати, пересилати та передавати наркотичні засоби і психотропні речовини у місце позбавлення волі, конспірацією злочинних дій шляхом переговорів за допомогою мобільного зв`язку з використанням умовних слів, які характеризують предмет злочину.

У своїй діяльності члени організованої групи дотримувались чітких вимог дисципліни та конспірації, для оперативного зв`язку між собою, при спілкуванні по мобільному зв`язку між собою повністю виключили слова та назви наркотичних засобів, розробили та запровадили сленгові терміни з відомим лише їм змістовим навантаженням, застосовуючи у розмовах визначені ними слова та використовуючи їх для спілкування між собою.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

26 вересня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України

26 вересня 2024 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із правом внесення застави в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень до 23.11.2024 року включно.

Окрім цього, слідчим суддею Івано-Франківського міського суду продовжено строк досудового розслідування до шести місяців, тобто до 26.03.2025 року.

20 листопада 2024 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із правом внесення застави в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень до 17.01.2025 року включно.

14 січня 2025 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із правом внесення застави в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень до 14.03.2025 року включно.

24 січня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, максимальне покарання згідно санкції статті дванадцять років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів наведених в ньому, просив клопотання задовольнити та заставу, як альтернативний запобіжний захід, просив не визначати.

Захисник та підозрюваний у судовому засіданні щодо задоволення поданого клопотання не заперечили, але просили визначити заставу, як альтернативний запобіжний захід.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

26 вересня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України

26 вересня 2024 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із правом внесення застави в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень до 23.11.2024 року включно.

Слідчим суддею Івано-Франківського міського суду продовжено строк досудового розслідування до шести місяців, тобто до 26.03.2025 року.

20 листопада 2024 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із правом внесення застави в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень до 17.01.2025 року включно.

14 січня 2025 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із правом внесення застави в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень до 14.03.2025 року включно.

24 січня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, оскільки упродовж у продовж травня-вересня 2024 року було вчинено 24 епізоди незаконного придбання, зберігання, пересилання та передачі в місце позбавлення волі ВК-41, наркотичного засобу, обіг якого обмежено бупренорфіну, з метою його особистого вживання та збуту засудженим. за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій зібрано докази, які стали підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжких злочинів організованої злочинної групи. Все це свідчить про переконливість підозри ОСОБА_4 на даному етапі досудового розслідування.

Злочин у якому підозрюється ОСОБА_4 є особливо тяжким, спрямованим проти здоров`я населення. У всьому світі посилюється боротьба з незаконним обігом наркотиків серед населення, посилюється кримінальна відповідальність за такі злочини, тому кожен, хто має намір вчиняти такий злочин, чи підозрюється у вчиненні такого злочину чи вже вчинив його, повинен усвідомлювати, що відповідальність буде суворою і невідворотною.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурором також доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: -

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, є реальним, оскільки ОСОБА_4 , враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

- незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні. Даний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним, оскільки ОСОБА_4 відомі повні анкетні дані інших підозрюваних, після чого він, шляхом вмовляння, погроз зможе впливати на їх показання, що в свою чергу може зашкодити проведенню досудового розслідування.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Даний ризик передбачений п. 4 ч.1 ст.177 КПК України, є реальним, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може приховувати докази його злочинних дій, не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду тим самим затягуючи строки досудового розслідування чи судового розгляду;

- вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України є реальним, оскільки ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працює, джерело його існування не відоме, раніше судимий за корисливі злочини, на даний час знову підозрюється у вчиненні корисливого злочину, а тому з метою отримання прибутку останній перебуваючи на волі може продовжити вчиняти злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші злочини.

Вказані ризики існують та не зменшились, оскільки на даний час у зазначеному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вік підозрюваного, обставини вчинення злочину, тяжкість інкримінованого злочину, дані про особу ОСОБА_4 , його соціальні зв`язки, те, що підозрюваний раніше судимий: 03.11.2008 року Орджонкідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців; 03.04.2012 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців; 09.08.2019 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 років 6 місяців

Збут ОСОБА_4 , особливо небезпечного наркотичного засобу міг вкрай негативно вплинути на суспільство, на осіб якій відбувають покарання у місцях позбавлення волі та спричинити особливо тяжкі наслідки здоров`ю громадян.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого. ч.3 ст.307 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, і є злочином у сфері обігу наркотичних засобів, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розміру застави.

Слідчим суддею не встановлені обставини для відмови у задоволенні даного клопотання, оскільки запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде достатнім для запобігання встановленим в судовому засіданні ризикам.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що клопотання слід задовольнити, продовжити строк тримання ОСОБА_4 , під вартою до 26 березня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 26 березня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1