Провадження № 1-в/635/229/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 засуджений за вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 18 серпня 2023 року за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій проти задоволення клопотання не заперечував, просив розглядати справу без його участі.

Представник державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, в клопотанні просив розглядати справу без його участі.

Суд, розглянувши заяви прокурора, представника державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» та засудженого, дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_3 встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Полтава, громадянин України, який має професійно-технічну освіту, не одружений, не працевлаштований, раніше засуджений за вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 28 січня 2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 28 червня 2019 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2019 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 22 лютого 2022 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 14 днів; вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 18 серпня 2023 року за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3статті 74 Кримінального кодексу України.

Так 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року.

Згідно вказаного Закону стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, кримінальна відповідальність настає у випадку якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У силу ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 зроблено висновок щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки та наголошено, що Закон України від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-ІХ, мають зворотну дію в часі.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено, що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу ІV цього кодексу для відповідного року.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

З викладеного вбачається, що два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений 18 серпня 2023 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2019 року та остаточно призначено ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

За вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2019 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 28 січня 2019 року та призначено остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок Зіньківського районного суду Полтавської області від 28 червня 2019 року - виконувати самостійно. Ухвалою Ленінського районного суду міста Полтави від 14 лютого 2022 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 14 днів.

Також за вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 28 січня 2019 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», з 01.01.2023 прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2684,00 гривень.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», з 01.01.2022 прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2481,00 гривня.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», з 01.01.2019 прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 1921,00 гривня.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», з 01.01.2018 прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 1762,00 гривні.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, що відповідно станом на 2018 рік становить 1762,00 гривень, станом на 2019 рік 1921,00 гривня, станом на 2022 рік 2481,00 гривня, станом на 2023 рік 2684,00 гривень.

Відповідно до вироку Котелевського районного суду Полтавської області від 18 серпня 2023 року ОСОБА_3 вчинив:

- 14 грудня 2022 року кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму у розмірі 10210,00 гривень, що складає більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення;

- 10 січня 2023 року кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму у розмірі 2100,00 гривень, що складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення;

- в другій декаді лютого 2023 року кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму у розмірі 1511,02 гривень, що складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення;

- 02 березня 2023 року кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму у розмірі 1895,28 гривень, що складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення.

Відповідно до вироку Котелевського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2019 року ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення:

- 15 квітня 2019 року передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму у розмірі 1054,00 гривень, що складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення;

- 19 квітня 2019 року передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму у розмірі 828,00 гривень, що складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення;

- 06 травня 2019 року передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму у розмірі 5578,00 гривень, що складає більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення;

- 28 травня 2019 року передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму у розмірі 16576,00 гривень, що складає більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення.

Відповідно до вироку Котелевського районного суду Полтавської області від 28 січня 2019 року ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення:

- в період часу з 29 серпня 2018 року по 30 серпня 2018 року передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму у розмірі 383,00 гривні, що складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення;

- приблизно 10 вересня 2018 року передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму у розмірі 1282,00 гривні, що складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення;

- 28 вересня 2018 року передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму у розмірі 769,61 гривень, що складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення.

Отже, враховуючи, що вартість майна, яке було предметом кримінальних правопорушень, вчинених ОСОБА_3 10 січня 2023 року, в другій декаді лютого 2023 року, 02 березня 2023 року, 15 квітня 2019 року, 19 квітня 2019 року, в період часу з 29 серпня 2018 року по 30 серпня 2018 року, приблизно 10 вересня 2018 року, 28 вересня 2018 року, становить менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених станом на 1 січня звітних років, у яких було скоєно кримінальні правопорушення, вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час.

Враховуючи вищезазначене, внесені законодавцем зміни призвели до декриміналізації діяння і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Таким чином, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року за яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Частина 2 ст. 74 КК України встановлює кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання - вона звільняється від його невідбутої частини.

У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку про звільнення на підставі ч. 2 ст. 74 КК України засудженого ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 28 січня 2019 року, вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2019 року за епізодами від 15 квітня 2019 року та 19 квітня 2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України, та вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 18 серпня 2023 року за епізодами від 10 січня 2023 року, другої декади лютого 2023 року, 02 березня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України.

Водночас, за вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2019 року ОСОБА_3 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі за епізодами від 06 травня 2019 року та від 28 травня 2019 року, за якими спричинив матеріальну шкоду на загальну суму у розмірі 5578,00 гривень та 16576,00 гривень відповідно, що складає більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення, тому є кримінально-караним діянням. За вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 18 серпня 2023 року ОСОБА_3 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом від 14 грудня 2022 року, за яким спричинив матеріальну шкоду на загальну суму у розмірі 10210,00 гривень, що складає більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення, тому є кримінально-караним діянням.

З огляду на вищевикладене ОСОБА_3 слід вважати засудженим вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 18 серпня 2023 року за епізодом від 14 грудня 2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднаним невідбутої частини покарання за вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України та остаточно призначено ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Керуючись ст.ст. 377, 537, 539 КПК України, ст. 74 КК України, Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», суд

ПОСТАНОВИВ:

клопотання ОСОБА_3 задовольнити частково.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 28 січня 2019 року.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2019 року за епізодами від 15 квітня 2019 року та 19 квітня 2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 18 серпня 2023 року за епізодами від 10 січня 2023 року, другої декади лютого 2023 року, 02 березня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України.

Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 18 серпня 2023 року за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1