справа № 619/5404/23
провадження № 1-кп/619/91/25
УХВАЛА

19 лютого 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
розглянув клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про здійснення дистанційного судового провадження у кримінальному провадженні № 0001463 від 24.102023за обвинуваченням ОСОБА_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України,

встановив:

У провадженні Дергачівського районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження стосовно ОСОБА_2 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України..

Судове засідання призначено на 11 год 00 хв 26 лютого 2025 року.

18 лютого 2025 року до суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про забезпечення участі обвинуваченого у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів поза межами приміщення суду.

Клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 318 КПК України судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 318 КПК України судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених КПК України. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 323 КПК України якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11 та 12 цього Кодексу.

Системний аналіз положень ст. 318, ст. 323 КПК України дає можливість зробити висновок, що участь обвинуваченого у судовому засіданні є обов`язковою, що унеможливлює здійснення судового провадження за його відсутності.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» учасникам судового процесу на підставі рішення суду забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому процесуальним законом.

Згідно з ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; необхідності забезпечення безпеки осіб; проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Аналіз наведеної норми свідчить, що прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду.

Вказана норма не передбачає обов`язку проведення судового засідання в режимі відеоконференції в разі наявності про це клопотання сторони. Питання участі в судовому засіданні сторони в режимі відеоконференції суд має право вирішувати з урахуванням всіх об`єктивних обставин, які складаються при розгляді справи, до початку певного судового засідання, в певному конкретному випадку.

Судом не встановлено наявність виняткового випадку та поважної причини неможливості особистої участі обвинуваченого в судовому засіданні з розгляду зазначеного кримінального провадження.

Отже, обвинуваченим не обґрунтовано доказами жодної передбаченої ст. 336 КПК України підстави, за яких судове засідання може здійснюватися у режимі відеоконференції з використанням його власних технічних засобів, у тому числі, яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), а також не надано доказів про неможливість прибуття та участі в судовому засіданні у кримінальному провадженні щодо його обвинувачення безпосередньо в приміщенні Дергачівського районного суду Харківської області та не доведено об`єктивних перешкод щодо прибуття до суду.

Більш того, воєнний стан на території України не позбавляє можливості обвинуваченого з`явитись у судове засідання в приміщення Дергачівського районного суду Харківської області, у якому розгляд справ проводиться у звичайному режимі.

Отже, враховуючи відсутність належного обґрунтування поважних причин, що унеможливлювали б особисту участь обвинуваченого ОСОБА_2 в судовому засіданні, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням його власних технічних засобів.

Керуючись статтями 336, 369-372 КПК України,

постановив:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про участь обвинуваченого у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза приміщення суду відмовити.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_2 прибути в судове засідання призначене на 11 год 00 хв 26 лютого 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1