УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу

21 січня 2025 рокуСправа № 495/7506/24
Номер провадження 1-кс/495/85/2025

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у залі судових засідань в м. Білгороді-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України), подане у кримінальному провадженні № 0000754 від 21.05.2024 відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України села Криничне Болградського району Одеської області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. ч. 4, 5 ст. 191 Кримінального кодексу України (далі КК України),

У С Т А Н О В И Л А:

14.01.2025 до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшло слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України).

Клопотання обґрунтоване тим, що Слідчим відділом Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000754 від 21.05.2024 за підозрою ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. ч. 4, 5 ст. 191 КК України.

На підставі зібраних доказів, у кримінальному провадженні № 0000041, слідчим за погодженням з прокурором 26.04.2024 повідомлено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 5 ст. 191 КК України за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах;

- ч. 4 ст. 191 КК України за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану;

- ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України за кваліфікуючими ознаками: складання службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

На теперішній час ОСОБА_7 від досудового слідства ухиляється, його місцезнаходження невідоме.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, вчиненому в особливо великих розмірах, в умовах воєнного стану, у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчиненому у великих розмірах, в умовах воєнного стану та у складанні службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.4 ст.191 та ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, за вчення яких, передбачене основне покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання передбаченим п.п. 1, 2, 3,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам:

1.Ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватись від органів досудового розслідування, суду, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні особливо тяжких злочинів в умовах воєнного стану, за який законом передбачено покарання від 7 до 12 років позбавлення волі, тому є підстави вважати, що підозрюваний, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб переховуватися від органу досудового розслідування.

2.Ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Адже, у кримінальному провадженні наявні речі і документація, щодо яких на теперішній час з об`єктивних обставин не вирішено питання щодо їх належного вилучення та накладення арешту, не встановлені всі обставини кримінального провадження.

3.Ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків, оскільки підозрюваному ОСОБА_7 відомі їх анкетні дані та місця проживання, вони перебувають під його керівництвом та ним були найняті на роботу, та яких на теперішній час допитано лише на стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, однак, під впливом підозрюваного, внаслідок психологічного тиску шляхом погроз або вмовляння, можуть змінити показання, або ухилятись від з`явлення для давання показань.

4.Ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Так, на теперішній досудове розслідування не завершено, а тому, перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_7 матиме можливість ухилення від слідства з метою перешкоджання встановленню органом досудового розслідування всіх об`єктивних обставин кримінального правопорушення тощо.

5.Ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, так як підозрюваний ОСОБА_7 являється засновником та директором ПП «Квадр77».

6.При врахуванні перелічених ризиків особливу увагу слід звернути на фактичні обставини справи в частині дій, які інкримінуються підозрюваному та вагомість доказів, якими обґрунтовується підозра, відомості, що характеризують його особу, репутацію вчинення тяжкого злочину, у скоєнні якого підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Беручи до уваги викладене, на теперішній час існує наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб зашкодити кримінальному провадженню.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 , враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину, особі підозрюваного та встановленим під час досудового розслідування ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Особиста порука не може бути застосована, крім того, в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу. Обирати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, так як підозрюваний ОСОБА_7 знаючи, що він підозрюється у скоєнні особливо тяжких злочинів у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, вчиненому в особливо великих розмірах, в умовах воєнного стану, у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчиненому у великих розмірах, в умовах воєнного стану, та у складанні службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, за яке передбачене основне покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб переховуватися від органу досудового розслідування.

За таких обставин, зазначені в клопотанні ризики впливати на свідків, знищити або змінити на свою користь речові докази та вчинення іншого кримінального правопорушення є належно обґрунтованими.

У провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому суд має оцінити суворість можливого покарання ОСОБА_7 вагомість доказів, та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 переховується від органів слідства та суду, виїхав за кордон України через пункт пропуску «Старокозаче» що підтверджується відповіддю на доручення Білгород-Дністровським РВ УСБУ в Одеській області від 11.12.2024 на доручення слідчого.

У подальшому за наявності достатніх підстав ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук.

Також 31.12.2024 ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0000754 від 21.05.2024 щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. ч. 4, 5 ст. 191 КК України.

Беручи до уваги те, що вказані обставини обґрунтовують неможливість запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, просить застосувати до підозрюваного у кримінальному проваджені № 0000754 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Криничне Болградського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити. Надав копію постанови слідчого про відновлення провадження та ухвали слідчого судді від 31.12.2024.

Захисники підозрюваного адвоката ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_5 заперечили щодо такого клопотання, вказавши, що на їхнє переконання ОСОБА_7 взагалі не набув статусу підозрюваного. Також відсутні відомості про оголошення підозрюваного у міжнародний розшук та його переховування від органів досудового розслідування. Також покликалися на необґрунтованість підозри, відсутність ризиків, перелічених прокурором та неможливість розгляду цього клопотання, так як кримінальне провадження зупинене. Також зазначили, що їхній підзахисний не переховується від органу досудового розслідування, зараз перебуває в Німеччині на лікуванні, що не позбавляє можливості слідчого до відповідних органів Федераттивної Республіки Німеччина для виконання окремої процесуальної дії (його допиту) в межах міжнародного співробітництва.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Щодо твердження сторони захисту на неможливість розгляду такого клопотання, у зв`язку з прямою забороною проведення слідчих (розшукових) дій після зупинення досудового розслідування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо підозрюваного оголошено в розшук.

Згідно із ч. 2 ст. 280 КПК України до зупинення досудового розслідування слідчий, дізнавач зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими пунктом 2 частини першої цієї статті.

Пряма заборона проведення слідчих (розшукових) дій після зупинення досудового розслідування, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного, закріплена у ч. 5 ст. 280 КПК України.

Разом з цим, положення ч. 1 ст. 282 КПК України передбачають винесення слідчим або прокурором постанови про відновлення зупиненого досудового розслідування, якщо підстави для його зупинення перестали існувати (підозрюваний видужав, його місцезнаходження встановлено, завершено проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва, припинено чи скасовано воєнний стан, обмін підозрюваного як військовополоненого проведено або такий обмін не відбувся), або наявна можливість подальшого проведення досудового розслідування за таких умов, а також у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій. Копія постанови про відновлення досудового розслідування невідкладно надається, а у випадку неможливості надання надсилається у триденний строк стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 21.05.2024 дійсно ОСОБА_7 оголошено у розшук та зупинено досудове розслідування.

Разом з тим, постановою слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 30.12.2024 досудове розслідування відновлено.

Відтак слідчим суддею не встановлено обставин щодо неможливості розгляду відповідного клопотання.

Щодо самого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із частинами першою, другою статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина перша статті 194 КПК України).

З огляду на те, що слідчий звернувся із клопотанням про обрання запобіжного заходу в порядку частини шостої статті 193 КПК України за відсутності підозрюваного, слідчий суддя має перевірити наявність підстав передбачених частиною другою статті 177 КПК України та наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Щодо набуття ОСОБА_7 процесуального статусу підозрюваного у межах цього кримінального провадження.

Так, відповідно до частини першої статті 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Тобто, кримінальний процесуальний закон визначає три рівнозначні випадки, за відповідності яким, особа вважається такою, що є підозрюваною у кримінальному провадженні.

Як випливає із матеріалів цього кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 йдеться про третій випадок, передбачений ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК для вручення повідомлень.

Отже, для перевірки того, чи ОСОБА_7 набув статусу підозрюваного, необхідно встановити наявність таких фактів: (1) складення щодо особи повідомлення про підозру; (2) невручення повідомлення про підозру внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, відносно якої його складено; (3) вжиття заходів для вручення зазначеного повідомлення у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Отже, слідчий або прокурор повинен у день складення повідомлення про підозру вжити заходів до вручення повідомлення, а у випадку неможливості зазначеного через невстановлення місцезнаходження особи, вжити заходів для вручення повідомлення у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом.

З матеріалів клопотання встановлено, що 26.04.2024 заступником начальника - начальником слідчого відділу Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_9 , складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого у тому числі ч.ч. 4, 5 ст. 191 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.

Із листа Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України від 10.10.2024 вбачається, що ОСОБА_7 виїхав з території України 19.04.2024 через пункт пропуску «Старокозаче» та відомостей про повернення на територію України після 19.04.2024 органом досудового розслідування не здобуто. Таким чином, безсумнівним є те, що ні за місцем зареєстрованого місця проживання ( АДРЕСА_1 ), ні за фактичним місцем проживання ( АДРЕСА_2 ) ОСОБА_7 не перебував.

Як вбачається із матеріалів справи, повідомлення про підозру ОСОБА_7 . 26.04.2024 вручено ОСОБА_10 , який перебуває у шлюбі із рідною сестрою ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31.12.2024 у справі № 495/7506/24 (номер провадження 1-кс/495/2687/2024) надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні

Із цієї ухвали слідчого судді вбачається, що 26.04.2024 ОСОБА_10 було допитано у якості свідка із дотриманням визначної КПК процедури (протокол допиту свідка від 26.04.2024, допит закінчено о 16:03); під час допиту свідок ОСОБА_10 пояснив, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; перебуває у шлюбі із рідною сестрою ОСОБА_7 ; підтримує спілкування із дружиною ОСОБА_7 , та його сином; де зараз перебуває ОСОБА_7 не знає; свердно відповів на запитання слідчого щодо можливості передати ОСОБА_7 повідомлення.

26.04.2024 о 16:51 слідчий ОСОБА_6 , в присутності двох понятих, вручив ОСОБА_10 , який представився близьким родичем по лінії дружини, примірник повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 4, 5 ст. 191 КК України у межах кримінального провадження № 0000754 від 21.05.2024 для передачі ОСОБА_7 .

Допитаний слідчим суддею у судовому засіданні 31.12.2024 як свідок ОСОБА_10 також підтвердив, що проживає по сусідству із своєю рідною сестрою та її чоловіком ОСОБА_7 у АДРЕСА_3 ; станом на 26.04.2024 сестру і ОСОБА_7 не бачив близько двох тижнів; не зустрічав їх і до сьогодні; підтвердив, що зберігав мобільний телефон ОСОБА_7 , який було вилучено під час обшуку 26.04.2024.

Окрім того, 26.04.2024 повідомлення про підозру ОСОБА_7 направлено за зареєстрованим місцем проживання ( АДРЕСА_1 ) та фактично вручено голові ОСББ ОСОБА_11 .

Також 26.04.2024 повідомлення про підозру ОСОБА_7 направлено поштовим зв`язком за відомим місцем його роботи як директору ПП «Квадр 77», за адресою: Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вулиця Михайлівська, 29, що випливає із опису вкладення поштового відправлення, квитанції про оплату послуг поштового зв`язку.

Таким чином, в ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляіфді тримання під вартою, слідчим суддею установлено, що орган досудового розслідування вжив усіх можливих та необхідних заходів для вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений ст.. 135 КПК України для вручення повідомлень. За таких обставин, ОСОБА_7 набув статусу підозрюваного.

Щодо покликання захисників ОСОБА_7 у судовому засіданні, що ОСОБА_7 виїхав за межі України 19.04.2024 і зараз перебуває у Німеччині, а слідчий не використав міжнародну правову допомогу, то слідчий суддя констатує, що це лише один із способів повідомлення, який може бути використаний на рівні з іншими. До того ж, відсутні підстави вважати, що сторона обвинувачення володіла конкретними та достатніми відомостями про постійне місце проживання підозрюваного за кордоном, оскільки, як стверджено самими захисниками, ними подано до органу досудового розслідування клопотання про виконання окремої процесуальної дії (його допиту) в межах міжнародного співробітництва, у якому міститься покликання на місце проживання ОСОБА_7 лише 21.01.2025.

Щодо обґрунтованості підозри.

Перевіривши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що повідомлена ОСОБА_12 підозра, на час розгляду клопотання, є обґрунтованою, оскільки існують факти та інформація, які переконують у тому, що він міг вчинити зазначене вище кримінальне правопорушення. Такими матеріалами (доказами) у кримінальному проваджені є:

- договори за номерами 33/КР на загальну суму 124 369,34 грн, № 21/КР від 14.09.2023 на загальну суму 487 892,0 грн. № 07/КР від 17.08.2023 на загальну суму 271 614,0 грн; договорами: № 08/КР від 17.08.2023 на загальну суму 248 292 грн. № 38/КР від 28.11.2023 на загальну суму 102 802,0 грн. № 37/КР від 10.11.2023 на загальну суму 104 200,0 грн., які укладені між головою Сергіївської ОТГ ОСОБА_13 та директором ПП «КВАДР 77» ОСОБА_7 ;

- протоколи оглядів за адресами: АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 ;

- висновок судової будівельно-технічної експертизи № 003/2024, відповідно до якого встановлено, що за договорами № 33/КР від 16.10.2023, № 21/КР від 14.09.2023, № 07/КР від 17.08.2023, № 08/КР від 17.08.2023, № 38/КР від 28.11.2023, № 37/КР від 10.11.2023 фактична вартість виконаних робіт не відповідає вартості, яка вказала в актах на загальну суму 196 438,40 грн;

- висновок судової оціночної економічної експертизи № 203/24, яким підтверджується необґрунтоване перерахування Сергіївською селищною радою коштів за договорами № 33/КР від 16.10.2023, № 21/КР від 14.09.2023, № 07/КР від 17.08.2023, № 08/КР від 17.08.2023, № 38/КР від 28.11.2023, № 37/КР від 10.11.2023 на загальну суму 196 438,40 грн;

- висновок судової почеркознавчої експертизи № СЕ-19/116-24/5472-ПЧ, відповідно до якої підписи ОСОБА_13 , ОСОБА_7 та ОСОБА_14 виконані ними;

- покази свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які повідомили, що роботи з демонтажу покрівлі проводились ними особисто;

- проведені негласні слідчі (розшукові) дії, а саме: зняття інформації з електронних комунікаційних мереж;

- документи, вилучені під час обшуків, а саме: договорами№ 01-15/Р від 15.12.2022, №01/23-Р від 04.01.2023, актами виконаних будівельних робіт;

- висновок судової будівельно-технічної експертизи № 12/23 від 10.01.2024 відповідно до якого сума завищення фактичного виконання підрядних робіт, та використання будівельних матеріалів за договором № 01-15/Р від 15.12.2022 становить 292238,2 грн за договором №01/23-Р від 04.01.2023 становить 631512,77 грн;

- висновок судової економічної експертизи № 706 відповідно до якої підтверджується необґрунтоване перерахування коштів за договором № 01-15/Р від 15.12.2022 становить 292238,2 грн, за договором №01/23-Р від 04.01.2023 становить 631512,77 грн;

- висновок судової почеркознавчої експертизи № СЕ-19/116-24/2338-ПЧ від 26.02.2024 відповідно до якого в актах виконаних будівельних робіт: № 7 за травень 2023 року за договором № 01-15/Р від 15.12.2022, в актах 1,2,3,8 підпис виконаний самим ОСОБА_17 ;

- висновок Південного офісу держаудитслужби, відповідно до якого встановлені порушення при проведенні процедури публічних закупівель а саме: невідхилена пропозиція ПП «Квадр 77», яка не відповідала вимогам тендерної документації, що надало змогу укладати договори за спрощеною процедурою;

- протокол огляду диска, отриманого за результатами проведення експертизи мобільного телефону ОСОБА_18 , в ході якого виявлено переписку між ОСОБА_19 (колишній бухгалтер ПП «Квадр77»). Зміст: «пересилання файлів щодо участі в публічних закупівлях ПП «Квадр 77», а саме супроводження його до перемоги в тендері, «когда руководство договорилось, то мы тоже должны все сделать»;

- протокол огляду флеш-носія інформації, отриманого за результатами проведення експертизи мобільного телефону ОСОБА_17 , якими підтверджується факт перекидання договорів, фотознімків будівельних матеріалів, листування з ОСОБА_18 ;

- показання свідка ОСОБА_20 , який повідомив, що авторський нагляд не здійснювався по 23 будинку в смт Сергіївка з причин відсутності дозволу на початок виконання будівельних робіт;

- показання свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , що від ОСОБА_13 неодноразово надходили заяви про те, що виконання робіт по капітальному ремонту будинку 23 по вул. Чорноморська в смт. Сергіївка може бути здійснено виключно підрядником Пєновим (ПП «Квадр 77»). Після виниклих непорозумінь щодо проведення будівельних робіт, скарг мешканців на якість проведення робіт вжито заходів із закріплення депутатів за мешканцями 106 квартир зазначеного будинку. Отримати документи, які стосуються проведення ремонту майже не можливо, що неодноразово оговорювалось на засіданнях комісії перед проведенням сесії і на профільних комісіях. Невмотивовані відповіді надавались, як правило, керівництвом Сергіївської селищної ради, зокрема головою селищної ради.

Отже, слідчому судді надано достатньо фактичних даних, які зв?язують ОСОБА_7 із кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого він підозрюється. Досліджені матеріали у взаємному зв`язку з обставинами кримінального правопорушення, дають слідчому судді підстави дійти до висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтована підозра») для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Щодо оголошення ОСОБА_7 у міжнародний розшук.

Так, частиною шостою статті 193 КПК України передбачено, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного можливе лише у разі доведення прокурором існування підстав, передбачених статтею 177 КПК України, та доведення виїзду підозрюваного та/або оголошення його у міжнародний розшук.

Тобто положення частини шостої статті 193 КПК України не зобов`язують при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного доводити факт перебування особи в розшуку, йдеться лише про його оголошення в міжнародний розшук.

Чинний КПК України не розкриває поняття «міжнародний розшук» та не визначає момент, з якого особа вважається такою, що оголошена у міжнародний розшук. Водночас в абзаці 1 частини першої статті 281 КПК України вказано, що якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного.

За правилами частини другої статті 281 КПК України про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, для того, щоб підозрюваний вважався у розумінні частини другої статті 281 КПК України оголошеним у розшук має бути наявна постанова про оголошення особи в розшук.

Із матеріалів, доданих до клопотання, встановлено, що постановою слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 23.12.2024 ОСОБА_7 , оголошено у міжнародний розшук, про що відповідні відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, враховуючи вищенаведені обставини слідчий суддя вважає доведеним той факт, що ОСОБА_7 оголошений у міжнародний розшук.

Щодо ризиків кримінального провадження.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрювана однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених частиною першою статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно передбачені п.п. 1, 2, 3,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватись від органів досудового розслідування, суду, слідчий суддя вважає такий доведеним, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні особливо тяжких злочинів в умовах воєнного стану, за який законом передбачено покарання від 7 до 12 років позбавлення волі, тому є підстави вважати, що підозрюваний, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб переховуватися від органу досудового розслідування, так як вже виїхав за межі України

Ризик незаконного впливу на інших осіб є досить обґрунтованим з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні. Так, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини перша, друга статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина четверта статті 95 КПК).

Тобто ризик впливу на свідків, потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ймовірного впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність.

Ризики знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином слідчий суддя вважає доведеними, так як на теперішній досудове розслідування не завершено, а тому, перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_7 матиме можливість ухилення від слідства з метою перешкоджання встановленню органом досудового розслідування всіх об`єктивних обставин кримінального правопорушення тощо.

За вищенаведених обставин слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду клопотання, існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, на які посилається сторона обвинувачення у поданому клопотанні.

Отже, з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а отже клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Разом з цим, слідчий суддя при постановленні ухвали враховує положення абзацу 7 частини четвертої статті 183 КПК України, де зазначено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Керуючись статтями 183, 184, 193, 196 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України) задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який оголошений в міжнародний розшук, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до частини шостої статті 193 КПК України після затримання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, доставити останнього до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Час і дата оголошення повного тексту ухвали: 24.01.2025 о 15:55 год.

Слідчий суддя ОСОБА_28