№ 1-кп/183/2214/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2024 року м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої Крохмалюк І.П.,

секретаря судового засідання Гончарової С.Є.,

розглянувши в м. Самар в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у спрощеному порядку кримінальне провадження, відомості по якому внесені 05.12.2024 року до ЄРДР за № 0000339, за обвинуваченням:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, -

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,відповідно до виконавчого листа Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 06 червня 2016 року у справі №184/870/16-ц зобов`язаний щомісячно сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліментів в розмірі частини зі всіх видів заробітку (доходу) але не менше 30% від прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини щомісяця, починаючи з 13травня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_1 будучи обізнаним про те, що він має сплачувати присуджені судом аліменти, в порушення вимог ст. 51 Конституції України, глави 15 Сімейного Кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якою батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати інтереси дітей, від сплати аліментів злісно ухиляється, чим порушує право свого малолітнього сина ОСОБА_3 на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток.

ОСОБА_1 достовірно знаючи про необхідність виплати аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно судового наказу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2016 року, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи кримінально протиправний умисел, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, з вересня 2021 року почав злісно ухилятись від сплати аліментів. Будучи працездатним, не маючи протипоказань до роботи за станом здоров`я, без поважних причин офіційно не працював та не вживав заходів для офіційного працевлаштування, у центр зайнятості з приводу постановки на облік працездатних осіб не звертався, доходи від тимчасових заробітків не декларував, про джерела доходів державного виконавця не повідомляв,не надавав будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини.

ОСОБА_1 тривалий час не виконував в добровільному порядку покладені на нього виконавчим листом зобов`язання по виплаті аліментів, та після письмових попереджень головним державним виконавцем Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), 25.09.2024 року, 17.10.2024 року, 01.11.2024 року та 01.12.2024 року про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, передбачену ст. 164 КК України, та необхідність погасити заборгованість зі сплати аліментів, продовжив ухилятись від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Таким чином, ОСОБА_1 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своєї бездіяльності, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, злісно ухилився від сплати встановлених судовим наказом аліментів та систематично не сплачував кошти на утримання свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що призвело до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів за період з вересня 2021 року по листопад 2024 року, включно в сумі 165.527, 36 гривень, що сукупно складає суму виплат більш, ніж за три місяці відповідних платежів та є злісним ухиленням від сплати аліментів.

Умисні дії ОСОБА_1 кваліфікуються за ч.1 ст.164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

До суду надійшов обвинувальний акт з письмовою заявою ОСОБА_1 в якій він обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, не оспорює.

Так, обвинувачений ОСОБА_1 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, повністю згоден із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним кримінального правопорушення, в присутності захисника - адвоката Каракая В.М., ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 1 ст. 394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акта відносно нього у спрощеному порядку без судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження (а.п. 9-10). А також до обвинувального акта долучено заяву законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 про те, що вона не заперечує проти розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Ухвалою суду від 26.12.2024 року за клопотанням прокурора, у відповідності до вимог ст. ст. 381, 382 КПК України, призначено судовий розгляд обвинувального акта щодо вчинення ОСОБА_1 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Обставини вчинення ОСОБА_1 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, не оспорюються обвинуваченим та законним представником неповнолітнього потерпілого, про що свідчать додані до обвинувального акта письмові заяви учасників судового провадження.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_1 встановленою та доведеною, а його дії підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 50-52 КК України, суд обставин, які обтяжують покарання, визначених ст. 67 КК України, не виявив. Обставиною, яка пом`якшує покарання, визначеною ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття ОСОБА_1 ..

Також суд враховує, що ОСОБА_1 раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні діяння, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії кримінальних проступків.

Санкція ч. 1 ст. 164 КК України, за якою кваліфіковано дії ОСОБА_1 , передбачає покарання у виді громадських робіт на строк від вісімдесяти до ста двадцяти годин або пробаційного нагляду на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

З урахуванням обставин скоєння ОСОБА_1 кримінального проступку, його наслідків, а також обраної учасниками судового провадження позиції, викладеної у їх заявах, суд приходить до таких висновків що призначення ОСОБА_1 покарання у виді обмеження волі на максимальний строк, визначений ч. 1 ст. 164 КК України, буде належною мірою відповідати особі обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових кримінальних проступків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, строком на 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_1 не виїздити за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя І.П. Крохмалюк