Справа №705/1911/25
1-в/705/192/25 УХВАЛА
14 квітня 2025 року м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
засудженого ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції з ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)»,
представника установи виконання покарання ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції з ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування Закону України № 3886-ІХ від 09.08.2024 та приведення вироку відповідно до вимог чинного законодавства,
Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, в якому просив застосувати відносно нього Закон України № 3886-ІХ.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні просив суд клопотання засудженого ОСОБА_3 задовольнити, звільнити ОСОБА_3 від покарання: за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04.02.2022 за вчинення 06.10.2021 повторного таємного викрадення майна ТОВ «РУШ» на суму 343,6 грн; за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17.08.2022 за вчинення 24.10.2021 повторного таємного викрадення майна ФОП ОСОБА_6 на суму 429,5 грн; за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.10.2022 за вчинення 22.06.2021 повторного таємного викрадення майна ТОВ «РУШ» на суму 949 грн, 30.10.2021 повторного таємного викрадення майна ФОП « ОСОБА_7 » на суму 369 грн, так як розмір шкоди, заподіяний вказаними діяннями, не перевищує розмір 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, який станом на 01.01.2021 становив 2270 грн. Оскільки правових підстав для зміни кваліфікації інших злочинів немає, караність за їх вчинення Законом № 3886-ІХ не усунена, а також враховуючи те, що при призначенні остаточного покарання на підставі вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.10.2022 застосовувався принцип часткового, а не повного складання покарань, ОСОБА_3 необхідно вважати засудженим за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.10.2022 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання за вказаним вироком частково приєднати призначене покарання за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09.03.2022 та остаточно до відбування покарання визначити 3 роки 4 місяці позбавлення волі. Покарання призначене за ч. 2 ст. 185 КК України виключити та також виключити посилання про часткове приєднання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України покарання за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17.08.2022. В решті вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.10.2022 залишити без змін.
Представник адміністрації установи ОСОБА_4 у судовому засіданні при розгляді клопотання засудженого поклався на розсуд суду.
Суд, вислухавши засудженого, прокурора та представника адміністрації установи, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, дійшов таких висновків.
Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 жовтня 2022 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до 3 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень визначено покарання ОСОБА_3 , шляхом часткового складання призначеного покарання за новим вироком та вироком 17.08.2022 Смілянського міськрайонного суду Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України, та остаточно визначено покарання у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислюється з дня набрання цим вироком законної сили. Зараховано в строк відбутого покарання, з урахуванням вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09.03.2022, строк з 01.01.2022 по день набрання цим вироком законної сили.
Відповідно до зазначеного вироку ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в приміщення, із заподіянням матеріальної шкоди потерпілому на загальну суму 9979 грн 60 коп.; ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжках), вчинених повторно, із заподіянням матеріальної шкоди потерпілим 22.06.2021 на суму 949 грн 00 коп., 30.10.2021 на суму 369 грн.
Остаточне покарання за цим вироком призначене на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17.08.2022, за яким ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, із заподіянням матеріального збитку потерпілому 24.10.2021 на суму 429 грн 50 коп.
Остаточне покарання за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17.08.2022 призначене на підставі ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09.03.2022, за яким ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення, із заподіянням матеріального збитку потерпілому 01.01.2022 на суму 6080 грн 46 коп.
Остаточне покарання за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09.03.2022 призначене на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04.02.2022, за яким ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, із заподіянням матеріального збитку потерпілому 06.10.2021 на суму 343 грн 60 коп.
Разом з тим Верховна Рада України 18 липня 2024 року прийняла Закон № 3886-ІХ, який набув чинності 09 серпня 2024 року.
Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст. 185 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.
Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.
Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).
За частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
На переконання суду, унесення згаданих вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями, які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що передбачена кримінальна відповідальність.
Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.
Неоподатковуваний мінімум в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового Кодексу, для відповідного року.
Підпунктом 169.1.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.
Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2021 ця сума становила 2270 грн.
Отже, враховуючи, що ОСОБА_3 за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04.02.2022 завдав матеріальної шкоди потерпілому на суму, що менша ніж два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день скоєння крадіжки, тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час, враховуючи часткову декриміналізацію, введену новим Законом, на підставі ст. 5 України, суд доходить висновку про необхідність звільнення ОСОБА_3 від покарання, призначеного йому вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04.02.2022, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.
На цій підставі необхідно виключити з резолютивної частини вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09.03.2022 посилання на призначення ОСОБА_3 покарання із застосуванням положення ч. 4 ст. 70 КК України. Водночас встановлено, що кримінальна караність діяння, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, за фактом крадіжки майна 01.01.2022 на загальну суму 6080 грн 46 коп. за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09.03.2022 не усунута.
Також судом встановлено, що ОСОБА_3 за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17.08.2022 завдав матеріальної шкоди потерпілому на суму, що менша ніж два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день скоєння крадіжки, тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час, враховуючи часткову декриміналізацію, введену новим Законом, на підставі ст. 5 України, суд доходить висновку про необхідність звільнення ОСОБА_3 від покарання, призначеного йому вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17.08.2022, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.
Крім того, ОСОБА_3 за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.10.2022 завдав матеріальної шкоди потерпілим на суми, що менші ніж два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день скоєння крадіжок, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, враховуючи часткову декриміналізацію, введену новим Законом, на підставі ст. 5 України, суд доходить висновку про необхідність виключення з вироку обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України по епізоду за фактами крадіжок майна 22.06.2021 на суму 949 грн 00 коп. та 30.10.2021 на суму 369 грн, та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання за цими епізодами у зв`язку з усуненням законом караності діяння.
Водночас встановлено, що кримінальна караність діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за фактом крадіжки майна 31.12.2020 на загальну суму 9979 грн 60 коп. за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.10.2022 не усунута.
На цих підставах ОСОБА_3 необхідно вважати засудженим вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 жовтня 2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України. Призначене покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі підлягає залишенню без змін. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання за вказаним вироком частково приєднати призначене покарання за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09.03.2022 та остаточно до відбування покарання визначити 3 роки 4 місяці позбавлення волі. Також підлягає виключення з вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 жовтня 2022 року посилання на часткове приєднання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України покарання за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17.08.2022. У решті вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 жовтня 2022 року підлягає залишенню без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд
Клопотання засудженого ОСОБА_3 задовольнити.
Привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 вироки, за якими засуджений ОСОБА_3 .
На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеного йому вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 лютого 2022 року, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.
Виключити з резолютивної частини вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 березня 2022 року посилання на призначення ОСОБА_3 покарання із застосуванням положення ч. 4 ст. 70 КК України.
На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеного йому вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 серпня 2022 року, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.
Виключити з вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 жовтня 2022 року обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України по епізодам за фактами крадіжок майна 22.06.2021 на суму 949 грн 00 коп., 31.10.2021 на суму 369 грн, та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання за цими епізодами у зв`язку з усуненням законом караності діяння.
ОСОБА_3 вважати засудженим вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 жовтня 2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України.
Призначене ОСОБА_3 покарання за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 жовтня 2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі залишити без змін.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання за вказаним вироком частково приєднати призначене покарання за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 березня 2022 року та остаточно до відбування покарання визначити 3 роки 4 місяці позбавлення волі.
Виключити з вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 жовтня 2022 року посилання на часткове приєднання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України покарання за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 серпня 2022 року.
У решті вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 жовтня 2022 року залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня оголошення ухвали, а засудженим протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1