Справа № 358/366/20 Провадження № 1-кп/358/28/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000105 від 13.03.2020 на підставі обвинувального акту з угодою про примирення між підозрюваним та потерпілою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Журженці Звенигородського району Черкаської області, українця, громадянина України, який має повну середню освіту, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працює, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу 89 КК України не судимий, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Богуславського районного суду Київської області надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Під час досудового розслідування 18.03.2020 між ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 укладено угоду про примирення між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 у відповідності до ст.ст. 468, 469, 470, 471, 473, 474 КПК України. Згідно з даною угодою сторони, дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 роки зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив не затверджувати угоду про примирення.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання обвинуваченого та також просив не затверджувати угоду про примирення від 18.03.2020, у зв`язку зі зміною кримінального закону. Зазначив, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», відповідно до якого стаття 51 КУпАП була викладена в новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна наразі вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Виходячи з вищевикладеного, з 09.08.2024 дрібною крадіжкою вважається адміністративне правопорушення, якщо вартість викраденого майна становить до 3028 грн., а отже внаслідок прийняття Закону № 3886-ІХ втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , оскільки вартість майна за кримінальним правопорушенням становила 1851 грн.

Прокурор підтримав позицію обвинуваченого та його захисника , також просив суд відмовити в затвердженні угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілою, оскільки він її не підтримує.

Потерпіла ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явився, заяв та клопотань не надавала, повідомлялася про розгляд справи належним чином.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає за необхідне відмовити у затвердженні вищезазначеної угоди, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам КПК України та/або закону, в тому числі умови угоди не відповідають інтересам суспільства, та/чи умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирилися; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений відмовився від затвердження укладеної угоди про примирення, з підстав зміни кримінального закону.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 №3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09 серпня 2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України встановлено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до зазначених норм Податкового кодексу України платник податку має право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного доходу, отримуваного від одного роботодавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року встановлений в розмірі 2010,20 грн. (ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік»).

З огляду на викладене, для кваліфікації дій особи за відповідною частиною статті 185 КК України необхідне встановлення наявності суспільно-небезпечного наслідку у вигляді заподіяної потерпілому майнової шкоди, вартість якої перевищує 2010,20 грн.

Судом встановлено, що за пред`явленим ОСОБА_4 обвинуваченням датою вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, є 10 березня 2020 року.

На вказану дату вартість майна для кваліфікації дій особи як дрібного викрадення чужого майна (ст.51 КУпАП), визначалась відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна», за яким викрадення чужого майна вважалось дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 210,2 грн (0,2 х (50% х 2102). Враховуючи, що Законом №3886-ІХ ст.51 КУпАП була викладена в новій редакції, що передбачає вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення у розмірі, який не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2010,20 грн., чинність попередньої редакції як правової норми була припинена, що, як наслідок, виключає можливість притягнення особи до кримінальної відповідальності за діяння, яке станом на дату судового розгляду не є кримінально-караним.

Таким чином, умови угоди не відповідають положенням кримінального закону.

Заслухавши думку учасників процесу, які вважали за можливе призначити справу до судового розгляду, суд приходить до висновку, що:

1) дана справа підсудна Богуславському районному суду Київської області;

2) справа підлягає розгляду у відкритому судовому засіданні;

3) до судового розгляду необхідно викликати учасників судового провадження;

4) підстав для прийняття рішень, передбачених п. п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, немає.

З огляду на вищенаведене суд вважає за необхідне призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, до судового розгляду.

Керуючись ст.ст.314 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у затвердженні угоди про примирення від 18 березня 2020 року, укладеної між ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 у рамках кримінального провадження №0000105 від 13.03.2020 р за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 11 березня 2025 року о 10-25 год.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя ОСОБА_1