Вирок

Іменем України

06.12.2024 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження №0000367 від 25.10.2023 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Львова, з вищою освітою, одруженого, працюючого ФОП, раніше не судимого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24.10.2023 року близько 17.20 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Львові по вул. Трускавецька на території гаражного кооперативу, біля гаражного приміщення сірого кольору помітив один згорток з ізоляційної стрічки чорного кольору, в якому знаходився прозорий зіп-пакет із вмістом кристалічної речовини білого кольору та підняв його, чим незаконно придбав (шляхом привласнення знайденого), у якому згідно висновку експерта міститься психотропна речовина PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) в кількості 0,2015 грама.

В подальшому 24.10.2023 року близько 17.40 год., перебуваючи по АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 був виявлений працівниками Національної поліції України, які здійснювали опрацювання території Франківського району м. Львова з метою недопущення вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, після чого на місце події викликано слідчо-оперативну групу ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, яким ОСОБА_4 добровільно видав вищевказану психотропну речовину.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, визнав повністю, надав детальні показання про мотиви та обставини вчинення кримінального правопорушення. Вказав, що в один із днів жовтня 2023 року, точної дати вже не пригадує, він рухався по вул. Трускавецька у м. Львові і зайшов на територію гаражного кооперативу, де на землі по лівій стороні за напрямком руху помітив згорток, в якому був наявний кристалічний порошок. Оскільки він має досвід вживання наркотичних і психотропних речовин, по виду зрозумів, що це PVP, тому підняв даний згорток і з ним пішов далі, щоб в подальшому особисто вжити його вміст. Надалі по вул. Пулюя у м. Львові його виявили працівники поліції, яким він добровільно видав наявну у нього психотропну речовину. У скоєному кається, розуміє, що вчинив неправильно, просив суворо не карати.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу та на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючи даних на його особу, а також документів, що стосуються речових доказів та процесуальних витрат у справі для вирішення питання їхньої подальшої долі та відшкодування відповідно.

Отже, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_4 незаконного придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

З огляду на викладене при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчиненного ним кримінального правопорушення, яке з урахуванням положень ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, яке посягає на встановлений з метою захисту здоров`я населення порядок обігу психотропних речовин, мету вчинення суспільно небезпечних дій, зокрема бажання придбати та зберігати психотропну речовину для власного вживання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, наявність пом`якшуючої обставини, якою суд визнає щире каяття обвинуваченого, особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, працевлаштований, негативних характеристик не має, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеру і ступеня його суспільної небезпеки, мети вчинення, а саме особистого споживання психотропної речовини, та з огляду на особу обвинуваченого, який раніше не судимий, щиро розкаявся, як під час досудового розслідування, так і в суді свою вину у вчиненому визнав, обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу. Таке покарання, на переконання суду, є достатнім та спроможне стимулювати в подальшому належну поведінку обвинуваченого і сприяти запобіганню вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання немає.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

У справі наявні процесуальні витрати на проведення експертиз. Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування Івано-Франківським НДЕКЦ МВС України проводились судові експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів. Згідно наявних довідок про вартість виконаних експертиз витрати на залучення експертів з оформленням висновків №СЕ-19/109-23/12805-НЗПРАП від 14.11.2023 року та №СЕ-19/109-23/12804-НЗПРАП від 10.11.2023 року сумарно становлять 1912 грн. 00 коп. З урахуванням положень ст.124 КПК України зазначені витрати на проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Підстав для застосування правових приписів ст.174 КПК України немає.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.349, 368-371, 373, 374, 394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів в сумі 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) гривень 00 коп.

Речові докази у справі: 1) речовину білого кольору, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP масою 0,2015 грама, яка поміщена у паперовий конверт №7998 та передана на зберігання у камеру зберігання речових доказів ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області згідно квитанції №00030304 з реєстрацією в книзі обліку речових доказів під порядковим №1328, знищити; 2) частину таблетки, яка містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - бупренорфін масою 0,0019 грама, яка поміщена у паперовий конверт №7999 та передана на зберігання у камеру зберігання речових доказів ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області згідно квитанції №00030305 з реєстрацією в книзі обліку речових доказів під порядковим №1329, знищити.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1