Провадження № 1-кп/932/972/24
Справа № 233/3585/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро, обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0002246, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинського Житомирської області, громадянина України, раніше не судимого, військовослужбовця, який перебуває на посаді навідника 3 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу 3 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому звані «солдат», з середньою професійною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0002246 відносно ОСОБА_4 за ч.4 ст.402 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за доцільне продовжити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти строком на 60 днів на підставі п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, так як обвинувачений, враховуючи тяжкість скоєного кримінального правопорушення може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності, впливати на свідків, а також продовжити вчинювати інші кримінальні правопорушення.

Заперечував проти клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, а також визначення застави.

Захисник адвокат ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора, просив відмовити у його задоволені та застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід особисте зобов`язання, домашній арешт, або визначити заставу, оскільки клопотання прокурора безпідставне. Прокурором не наведені і не надані докази існування ризиків, а посилання на їх наявність є загальним, а тому подальше продовження тримання під вартою є невиправданим запобіжним заходом, в тому числі з урахуванням стабільних соціальних зв`язків обвинуваченого та наявних у нього проблем зі здоров`ям.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав захисника.

Вислухавши учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою в умовах гауптвахти обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів, суд приходить до висновку щодо доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти.

Так, станом на 03 лютого 2025 року, строк тримання під вартою в умовах гауптвахти обвинуваченого ОСОБА_4 спливає 06 лютого 2024 року, а судовий розгляд по справі не розпочатий, письмові докази не досліджено, свідки не допитані.

При цьому, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі.

Крім того, при запровадженому військовому стані, ОСОБА_4 з метою уникнення від покарання, яке йому загрожує у разі встановлення його винуватості судом, може вчинити спробу переховуватися на тимчасово окупованих територіях України або умисно скористатися численною евакуацією населення України з зони бойових дій або наближеної до неї, до інших територій України.

Також, судом враховано й те, що обвинувачений зареєстрований за межами міста Дніпра, що також дає обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що ОСОБА_4 може без перешкод залишити місце мешкання з метою ухилення від суду, тим самим перешкоджати розгляду справи, а тому доводи сторони захисту в цій частині не приймаються.

Крім того, враховуючи стадію судового провадження, коли судовий розгляд справи не розпочатий, свідки не допитані, а докази не досліджені, існує висока вірогідність вчинення з боку обвинуваченого ОСОБА_4 впливу на свідків, місце проживання яких йому відоме, у зв`язку із чим підстави для зміни йому запобіжного заходу також відсутні.

Також, при вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою в умовах гауптвахти, суд, враховує дані про особу обвинуваченого, характер та обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, яке свідчить про відсутність у ОСОБА_4 стримуючих факторів від вчинення інших кримінальних правопорушень, а також дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику вчинення останнім інших кримінальних правопорушень.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд, приймає до уваги, що хоча і тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Суд враховує характер кримінального правопорушення вчиненого обвинуваченим, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства та те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, що в даному випадку виправдовує тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою в умовах гауптвахти і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Доводи сторони захисту про недоведеність ризиків та їх необґрунтованість, судом не приймаються, оскільки при розгляді клопотання встановлено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою в умовах гауптвахти ОСОБА_4 та наявність обґрунтованих ризиків, а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на особисте зобов`язання, домашній арешт, стороною захисту не наведено.

Посилання сторони захисту на міцність соціальних зв`язків, участь обвинуваченого у бойових діях та позитивну характеристику обвинуваченого, суд не може розцінювати як підставу задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, так як вищезазначені обставини існували до і на момент вчинення інкримінованого злочину та жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці ОСОБА_4 .

Також, доводи щодо стану здоров`я, як підстава відмови у задоволенні клопотання прокурора, не приймається, оскільки даних про неможливість утримуватися в умовах гауптвахти, відсутні.

Також суд враховує, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку, а відтак застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Таким чином, зміст ч. 4 ст. 183 КПК України не містить категоричної заборони визначення розміру застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, в скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 покладає вирішення цього питання на суд, наділяючи його правом як визначати розмір застави у такому кримінальному провадженні, так і не визначати.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18.10.2024 року ОСОБА_4 визначено суму застави у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 грн. 00 коп.

Суд вважає, що вказаний розмір раніше визначеної застави обвинуваченому ОСОБА_4 відповідає обставинам інкримінованого кримінального правопорушення, даним про його особу, і є достатньою мірою гарантування виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а тому суд вважає за необхідне залишити розмір застави без змін.

На підставі викладеного, суд, вважає доцільним продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту.

Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 194, 196-197, 314-315 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора про продовження щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 днів задовольнити.

Продовжити застосування щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 днів, тобто до 03 квітня 2025 року, включно.

Відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання, домашній арешт.

Розмір раніше визначеної застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, 00 копійок - залишити без змін.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону.

Ухвала може бути оскарження в частині продовження запобіжного заходу в установлений Законом строк.

Головуючий суддя ОСОБА_1