Справа № 164/3316/24
п/с 1-в/164/219/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2025 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , представника адміністрації державної

установи „Маневицька виправна колонія № 42 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Маневичі клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 7 лютого 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

Захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 звернувся в суд з клопотанням про звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 7 лютого 2024 року. Свої вимоги обґрунтував тим, що 9 серпня 2024 року набув чинності Закон України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18 липня 2024 року. Вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 7 лютого 2024 року ОСОБА_5 було засуджено за ч. 4 ст. 185 КК, ст. 69 КК, ст. 71 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі. На даний час він відбуває покарання у державній установі „Маневицька виправна колонія № 42. Строк відбування покарання рахується з 2 грудня 2024 року. Згідно вироку суду ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна на загальну суму 1090 гривень. Законом України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18 липня 2024 року збільшені межі застосування Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, зокрема викрадення чужого майна. Відповідно до ст. 51 КУпАП викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Станом на 1 січня 2023 року неоподатковуваний мінімум доходів громадян (загальна податкова соціальна пільга) становила 1342 гривень, отже, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становили 2684 гривень. ОСОБА_5 було засуджено за викрадення чужого майна, яке Законом України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів віднесено до дрібного викрадення чужого майна, тобто до адміністративних правопорушень, а тому він має бути звільнений від відбування покарання.Відповідно до ст. 58 Конституції України, ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом?якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Вищевказані зміни в законодавстві пом?якшують та скасовують кримінальну протиправність діяння, тобто мають зворотну дію в часі, а тому мають бути застосовані до засудженого ОСОБА_5 . Посилаючись на зазначені обставини, просив звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 7 лютого 2024 року, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 , засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримали, просили звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 7 лютого 2024 року, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Заслухавши пояснення засудженого, думку захисника, які клопотання підтримали, думку представника адміністрації установи, який проти задоволення клопотання не заперечував, висновок прокурора, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що вказане клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

9 серпня 2024 року набув чинності Закон України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18 липня 2024 року, яким встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто викрадення чужого майна на суму до 3028 гривень) є дрібним викраденням чужого майна, за яке настає адміністративна відповідальність за ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом?якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом?якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 7 лютого 2024 року ОСОБА_5 було засуджено за ч. 4 ст. 185 КК, ст. 69 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Маневицького районного суду Волинської області від 16 жовтня 2020 року- 1 (один) місяць позбавлення волі і остаточно визначено до відбування 4 роки 1 місяць позбавлення волі. На даний час він відбуває покарання у державній установі „Маневицька виправна колонія № 42. Строк відбування покарання рахується з 2 грудня 2024 року. Згідно вироку суду ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна 20 вересня 2023 року на загальну суму 1090 гривень.

Оскільки ОСОБА_5 20 вересня 2023 року вчинив таємне викрадення чужого майна на загальну суму до 1090 гривень, що на момент вчинення діяння мало ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з набуттям чинності Законом України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів його дії підпадають під дію даного Закону, а тому вчинене останнім правопорушення кваліфікується як дрібне викрадення чужого майна, що відноситься до адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Враховуючи вказані обставини, ОСОБА_5 на підставі ч. 2 ст. 74 КК України підлягаєзвільненню від відбування покарання, призначеного йому вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 7 лютого 2024 року, за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ОСОБА_5 діяння.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 на час розгляду судом вказаного клопотання відбув невідбуте покарання за вироком Маневицького районного суду Волинської області від 16 жовтня 2020 року- 1 (один) місяць позбавлення волі, суд вважає, що він підлягає негайному звільненню з державної установи „Маневицька виправна колонія № 42.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 369-372, 395, 532, 537, 539 КПК України, ст. 58 Конституції України, ст.ст. 4, 5, 72, 74 КК України,Законом України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18 липня 2024 року, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч. 2 ст. 74 КК Українизвільнити від відбування покарання, призначеного йому вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 7 лютого 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ОСОБА_5 діяння.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з відбуттям покарання, призначеного вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 7 лютого 2024 року, звільнити з державної установи „Маневицька виправна колонія № 42 негайно.

Копію ухвали направити у державну установу „Маневицька виправна колонія № 42 для виконання та засудженому для відому.

Ухвала в частині звільнення засудженого ОСОБА_5 з-під варти підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя районного суду ОСОБА_1