Справа № 167/51/22
Номер провадження 1-кс/167/4/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2025 року м. Рожище

Суддя Рожищенського районного суду Волинської області Сіліча І. І., з участю секретаря судового засідання Матвійчук Л. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_1 адвоката Юнчик Ольги Михайлівни про відвід судді Рожищенського районного суду Волинської області Требика Вячеслава Борисовича від розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України (далі КК України)

в с т а н о в и в :

В провадженні судді Рожищенського районного суду Волинської області Требика В. Б. перебуває кримінальне провадження (справа № 167/51/22) про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України.

01 квітня 2025 року захисником ОСОБА_1 адвокатом Юнчик О. М. подано заяву про відвід судді Рожищенського районного суду Волинської області Требика В. Б. від розгляду вищевказаної справи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 квітня 2025 року заяву про відвід передано на розгляд судді Сілічу І. І.

Заява про відвід обґрунтована тим, що з обвинувального акту вбачається, що події, які інкримінуються ОСОБА_1 мають місце 26 жовтня 2021 року близько 02 год на 121 км траси М-19 сполученням «Доманово-Ковель-Чернівці-Теребляче», поблизу с. Козин Луцького району Волинської області. Саме у вказаному місці відбувся словесний конфлікт з потерпілими ОСОБА_2 та ОСОБА_2 .

Згідно реєстру матеріалів кримінального провадження вбачається, що свідками в даному кримінальному провадженні є ОСОБА_3 , ОСОБА_4

08 грудня 2021 року ОСОБА_3 Рожищенським районним судом Волинської області в справі №167/852/21 (головуючий суддя ОСОБА_5 ) було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з постанови суду в зазначеному вище провадженні, то місце мали події, які відбувалися 26 жовтня 2021 року на 121 км траси М-19. Під час судового засідання при розгляді адміністративних матеріалів допитувалися ОСОБА_3 , який є винуватцем ДТП та ОСОБА_4 , який є поліцейським, який був на виїзді під час вказаних подій.

Окрім того, з постанови суду вбачається, що в ході судового розгляду досліджувалися відеозаписи. З даних відеозаписів вбачається, що «приблизно з 2 год по 6 год відбувалися конфліки та сутички за участю осіб, які приїхали на місце ДТП».

Вказані конфлікти за сутички пов`язані з кримінальним провадження, яке розглядається на даний час в Рожищенському районному суді Волинської області, адже з обвинувального акту вбачається, що орган досудового розслідування, вважає, що ОСОБА_1 вступив в словесний конфлікт з потерпілими в даному кримінальному провадженні саме в час та у місці, де відбулося ДТП за участю свідка ОСОБА_3 .

Враховуючи те, що головуючий суддя Требик В. Б. на даний час вже дослідив докази, які є в матеріалах адміністративного провадження, а саме: відеозаписи, допитав свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які також є доказами в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_1 , надав оцінку вказаним доказам та допитав свідків, встановив обставини вчинення ДТП та події, які відбулися після ДТП і при цьому визнав ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, а тому в сторони захисту виникають об`єктивні сумніви щодо винесення в подальшому законного та справедливого рішення саме в складі суду під головуванням судді Требика В. Б.

Вважає, що в зв`язку з наведеним суддю Требика В. Б., на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) необхідно відвести від розгляду справи № 167/51/22.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Юнчик О. М. в судове засідання не з`явилися.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Оскільки Кримінально процесуальний кодекс України не містить норм, які б забороняли розгляд заяви про відвід без заявника та осіб, які беруть участь у розгляді справи, суд вважає за можливе розгляд заяви провести без осіб, які належним чином повідомлені, але в судове засідання не прибули.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.

Дослідивши доводи заяви про відвід, суд доходить такого висновку.

Судом встановлено, що в провадженні судді Рожищенського районного суду Волинської області Требика В. Б. перебуває кримінальне провадження (справа № 167/51/22) про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України.

Постановою Рожищенського районного суду Волинської області від 08 грудня 2021 року під головуванням судді Требика В. Б. було визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

З даної постанови встановлено, що суддя Требик В. Б. дослідив докази, які були в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме: відеозаписи, допитав свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які також є доказами в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_1 , надав оцінку вказаним доказам.

Відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний, справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Тлумачення цього положення закону дозволяє дійти висновку, що у даному випадку підставою для відводу не обов`язково має бути беззаперечно доведений факт необ`єктивності чи зацікавленості судді. Згідно з названою процесуальною нормою унеможливлюється участь судді у розгляді справи за наявності у сторони лише сумніву щодо його неупередженості.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Вимогами ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

ЄСПЛ у власній практиці неодноразово досліджував питання щодо підстав відводу суддів, за результатами чого було вироблено два критерії (суб`єктивний і об`єктивний). У пункті 66 рішення ЄСПЛ від 10 грудня 2009 року у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (заява № 4785/02) зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Так, за суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді. Відповідно до об`єктивного критерію необхідно визначити, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», рішення від 24 лютого 1993 року «Веттштайн проти Швейцарії»).

25 листопада 2021 року в рішенні у справі «Муча проти Словаччини» (скарга №63703/19) ЄСПЛ одноголосно постановив, що мало місце порушення частини1?статті6 (право на справедливий суд) Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки суд, який схвалив угоди спільників про визнання винуватості, що заподіюють шкоду презумпції невинуватості основного обвинуваченого, є упередженим у процесі над ним.

З огляду на формулювання вироків проти співвиконавців заявника, вони завдали шкоди його праву заявника вважатися невинним доти, доки його вину не буде доведено. Враховуючи роль, яку вони відіграли у судовому розгляді заявника, який проходив у тому ж суді, його сумніви щодо його неупередженості були об`єктивно виправданими (п. 64 рішення ЄСПЛ у справі «Муча проти Словаччини»).

Таким чином, з урахуванням висновків ЄСПЛ у справі «Муча проти Словаччини» суд погоджується з думкою захисника ОСОБА_1 адвоката Юнчик Ю. М. щодо наявності обставин, які можуть викликати в учасників цієї справи сумніви у неупередженості судді Требика В. Б. внаслідок вже досліджиних ним доказів та допитів свідків в справі про адміністративне правопорушення, які є також доказами в кримінальному провадження відносно ОСОБА_1 .

Отже, з метою забезпечення права на справедливий судовий розгляд, суд вважає за необхідне заяву захисника ОСОБА_1 адвоката Юнчик О. М. про відвід задовольнити та відвести суддю Требика В. Б. від розгляду кримінального провадження (справа № 167/51/22) про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України та передати матеріали кримінального провадження (справа № 167/51/22) для здійснення автоматизованого розподілу судової справи.

На підставі наведеного та керуючись ст. 75, 80, 81, 82, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву захисника ОСОБА_1 адвоката Юнчик Ольги Михайлівни про відвід судді Рожищенського районного суду Волинської області Требика Вячеслава Борисовича від розгляду кримінального провадження (справа № 167/51/22) про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263КК України - задовольнити.

Відвести суддю Рожищенського районного суду Волинської області Требика Вячеслава Борисовича від розгляду кримінального провадження (справа № 167/51/22) про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263КК України.

Кримінальне провадження (справа № 167/51/22) передати для заміни відведеного судді в порядку, визначеному ст. 35 КПК України

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. І. Сіліч