Справа № 333/457/25
Провадження №1-кп/333/538/25
ВИРОК

Іменем України

07 квітня 2025 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0001662 від 04.11.2024 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , маючи прямий умисел на незаконне придбання, носіння і зберігання бойових припасів, у невстановлену слідством точну дату та час, але не пізніше 07 год. 00 хв. 19.11.2024 року, за невстановлених обставин, придбав 16 патронів з маркуванням «270 02», після чого переніс їх до приміщення гаражу, що знаходиться на території домоволодіння за його місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , приховавши їх всередині рюкзаку та всупереч вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622 та «Перелік видів майна, що може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою ВР України «Про право власності на окремі види майна» №2471-XII від 17.06.1992 року, тобто без передбаченого законом дозволу, нехтуючи вищезгаданими нормативно правовими актами, умисно усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з особистих мотивів почав зберігати бойові припаси до моменту вилучення працівниками поліції, а саме 19.11.2024 року. 19.11.2024 року, в період часу з 07 год. 10 хв. по 09 год. 07 хв. під час санкціонованого обшуку за місцям фактичного мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме в приміщенні гаражу працівниками поліції виявлено рюкзак з якого вилучено 16 патронів з маркуванням «270 02», що є боєприпасами до нарізної вогнепальної стрілецької зброї бойовими пістолетними патронами калібру 9 х 18 мм., промислового виробництва України, що призначені для стрільби пістолетів «ПМ», «АПС», «ФОРТ-12» та інші, придатні до стрільби, які останній зберігав за місцям свого мешкання до моменту вилучення працівниками поліції.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

У підготовчому судовому засіданні сторони надали угоду про визнання винуватості, укладену 07.04.2025 року між прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0001662, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2024 року, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_6 , на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України, за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 .

Згідно з даною угодою прокурор і обвинувачений ОСОБА_6 , у присутності свого захисника адвоката ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України, обвинувачений ОСОБА_6 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, щиро розкаявся у скоєному злочині. Також, сторонами угоди було узгоджене покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_6 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення беззастережно визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні угоди.

Захисник обвинуваченого у підготовчому судовому засіданні також просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого і його захисника, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого. Частиною п`ятою статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесене до тяжкого злочину, унаслідок вчиненого обвинуваченим злочину шкода завдана лише державним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачений та прокурор, визначена в межах санкцій ч.1 ст.263 КК України з урахуванням положень ст.ст.65-67 КК України, угода не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладення такої угоди судом не встановлено.

Отже, застережень, які б перешкоджали затвердженню угоди, встановлені частиною сьомою статті 474 КПК України, у підготовчому судовому засіданні встановлені не були. Узгоджене сторонами угоди покарання відповідає загальним засадам кримінального закону щодо призначення кримінального покарання, визначені у статтях 50 і 65 КК України, згідно з якими особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Також судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угод, передбачені ч.2 ст.473, ст.ст.394, 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, положення ч.5 ст.474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угод, передбачені ч.1 ст. 476 КПК України. Укладання угоди є цілком добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений погоджується з призначенням судом узгодженого покарання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_6 узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинуваченому ОСОБА_6 роз`яснено і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст.476 КПК України.

Вирішуючи питання про запобіжні заходи щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , з урахування відсутності відповідних клопотань у учасників процесу, суд вважає за необхідне до вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

По справі цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи зброї №СЕ-19/108-24/22436-БЛ від 26.11.2024 року в розмірі 2387,70 гривень, судової експертизи зброї №СЕ-19/108-24/22439-БЛ від 22.11.2024 року в розмірі 2387,70 гривень, на підставі ч.2 ст.124 КПК України, відповідно до якої суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України. Щодо 6 порожніх магазинів до автомату, глушника до автомату, які визнані речовими доказами по справі, прокурор просив передати володільцю майна ОСОБА_6 . Обвинувачений зазначив, що придбав дане майно під час перебування на військовій у службі і має намір по поверненню цього майна передати його знайомим дійсним військовослужбовцям.

Керуючись ст.ст.100, 374, 473, 474, 476 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07.04.2025 року в кримінальному провадженні №0001662 від 04.11.2024 року між прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, на підставі якої призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 07.04.2025 року покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Відповідно до ст.76 КК України, у зв`язку із звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на засудженого ОСОБА_6 обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів по кримінальному провадженню у розмірі 4775,40 гривень, стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави.

Речові докази:

- стартовий сигнальний пістолет «RETAY PM» № НОМЕР_2 , калібру 9 мм Р.А.К., промислового виробництва «RETAY», що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області і належить ОСОБА_6 повернути ОСОБА_6 за належністю;

- 16 патронів з маркуванням «270 02», що є боєприпасами до нарізної вогнепальної стрілецької зброї бойовими пістолетними патронами калібру 9 х 18 мм., промислового виробництва України, що призначені для стрільби пістолетів «ПМ», «АПС», «ФОРТ-12», та інші, придатні до стрільби, що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, - знищити;

- 6 порожніх магазинів до автомату, глушник до автомату, що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, - повернути ОСОБА_6 за належністю.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений засудженим, прокурором, виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Комунарський районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя ОСОБА_1