Провадження № 1-кп/185/589/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в період воєнного стану клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 вересня 2024 року за № 0001294, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербки Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 (дистанційно) ,

В С Т А Н О В И В :

Від прокурора надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 , який спливає 27 січня 2025 року, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання запобіжного заходу, не відпали та продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 просили змінити запобіжний захід на нічний домашній арешт посилаючись на необхідність відвідання обвинуваченим лікаря та ведення останнім підприємницької діяльності.

Суд, заслухавши думки учасників стосовно клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 домашнього арешту строком на два місяці, приходить до такого.

Обвинуваченому ОСОБА_3 обраний запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Строк цілодобового домашнього арешту у обвинуваченого ОСОБА_3 закінчується 27 січня 2025 року. По суті кримінальне провадження за обвинуваченням останнього до даної дати розглянуто не буде.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна. Тобто зазначений прокурором ризик про можливість переховування обвинуваченого від суду продовжує існувати, бо під загрозою можливого покарання обвинувачений зможе залишити місце проживання та, ймовірніше за все, прийме спроби переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Жодних стримуючих факторів, які б свідчили, що обвинуваченим не будуть вживатися перешкоди у відправленню правосуддя в спосіб неявки в судові засідання, - судом не встановлено.

При наданні оцінки ступеню ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує, що ризик прийняття обвинуваченим спроб незаконного впливу на свідків, які безпосередньо перед судом не допитані, з метою переконання або змушення останніх надати покази в вигідному для нього аспекті є реальним, так як заявлені сторонами свідки не допитані.

Також, при наданні оцінки ступеню ризику стосовно вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, суд враховує те, що хоч обвинувачений раніше не судимим, однак обвинувачується у вчиненні багатьох епізодів, крім того, на даний час в суді перебуває відносно обвинуваченого ще одне кримінальне провадження, що підтверджує наявність цього ризику.

Всі обставини, досліджені в ході судового засідання, у сукупності не дають достатні підстави про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з цілодобового домашнього арешту на нічний.

Щодо посилання обвинуваченого та його захисника, як на підставу застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту на необхідність відвідання лікаря, то суд не приймає вказані доводи до уваги та зазначає, що обвинуваченим не надано достатніх доказів на підтвердження необхідності щоденного відвідання лікаря/лікарні, в той же час останній не позбавлений можливості у разі необхідності звернутися до суду із заявою для отримання відповідного дозволу, який він неодноразово вже отримував.

Доводи про необхідність зміни запобіжного заходу з метою надання обвинуваченому моджжливості проведення господарської діяльності також не беруться судом до уваги, оскільки надані обвинуваченим документи, а саме: свідоцтво з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ліцензія на право Роздрібної торгівлі тютюновими виробами з додатком, договір оренди об`єкта нерухормості та платіжні документи про оплату ліцензії, не підтверджують фактичне ведення на даний час обвинуваченим господарської діяльності та необхідності його щоденної безпосередної участі у її здійсненні. Більш того, з огляду вид економічної діяльності (організація інших видів відпочину та розваг (основний)) та на місце її провадження обвинуваченим згідно з наданими доказами (диско-клуб), і зважаючи на те, що ОСОБА_3 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів або прекурсорів, суд вважає, що у разі його постійного перебування у місці провадження господарсої діяльності - диско-клубі, існує реальний різик вчинення обвинуваченми нових злочинів за якими він обвинувачується у даному кримінальному провадженні - за ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, є наявність відповідних ризиків, а тому обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з раніше покладеними на нього обов`язками на 60 днів за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176, 177, 181, 331 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту задовольнити.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з раніше покладеними на нього обов`язками продовжити на 60 днів до 23 березня 2025 року включно, за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_3 залишати житло за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 , - цілодобово та зобов`язати останнього прибувати за кожною вимогою до суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до прокурора чи суду;

- цілодобово не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без письмового дозволу суду;

- утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Строк дії ухвали до 23 березня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1