Справа № 444/101/25
Провадження № 1-кп/444/138/2025
УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу

15 січня 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

під час проведення відкритого підготовчого судового засідання в залі суду у м. Жовква Львівської області по обвинувальному акті у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000438 від 02.10.2024 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

10.01.2025 року до Жовківського районного суду Львівської області на розгляд поступив обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України.

22.10.2024 року ОСОБА_4 , відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 та ч. 1 ст. 357 КК України.

В ході досудового розслідування ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 23.01.2025.

10.01.2025 обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 скеровано до Жовківського районного суду.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, не депутат.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину передбаченого ч.4 ст.185 КК України, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, вагомість та обґрунтованість наявних доказів про вчинення ним кримінальних правопорушень, є підстави вважати що на даний час актуальні ризики передбачені ст. 177 КПК України, зокрема:

1) неможливість запобігання у межах кримінального провадження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування обвинуваченого від суду.

Даний ризик підтверджується тим, що тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі, залишення місця свого проживання з метою переховування від прокуратури чи суду задля уникнення кримінальної відповідальності за вчинене. Окрім цього, обвинувачений переховувався від органів слідства під час досудового розслідування.

2) неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків та представника потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб, що підтверджується усвідомленням та розумінням підозрюваним кола осіб, які являються свідками у кримінальному провадженні, та можливістю впливу на них з метою відмови останніх щодо дачі показів чи зміни таких.

Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані.

3) неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Про існування вказаного ризику свідчить систематичний характер злочинної діяльності, оскільки обвинувачений в будь-який час міг відмовитися від своєї злочинної діяльності, проте незважаючи на тяжкість вчиненого злочину та негативний вплив злочинної діяльності в умовах дії на території України правового режиму «Воєнний стан», продовжив вчиняти злочин, що вказує на схильність підозрюваного до вчинення нових злочинів. В сукупності всіх обставин наявні обґрунтовані підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний продовжить вчиняти нові умисні злочини, а тому більш м`який запобіжний захід окрім тримання під вартою не забезпечать належну поведінку останнього.

Беручи до уваги вищевикладене та те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, з метою попередження можливості обвинуваченого ОСОБА_4 , переховування від суду, незаконного впливу на свідків, потерпілого, не вчинення інших кримінальних правопорушень обвинуваченим та те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, прокурор просить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , терміном на 60 діб з альтернативою визначення застави у вигляді 80 розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб.

Прокурор ОСОБА_3 просив клопотання задовольнити, з наведених у клопотанні мотивів.

Обвинувачений ОСОБА_4 щодо задоволення клопотання заперечив, просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт, оскільки він, перебуваючи під вартою, не може належним чином відшкодувати шкоду потерпілим. Просив врахувати, шо він є він є військовослужбовцем і хоче продовжувати нести військову службу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в підготовчому засіданні зазначив, що наведені прокурором в клопотанні ризики є гіпотетичними, та є необґрунтованими і не підтверджені жодними доказами. Також просив врахувати, що тримання під вартою є крайнім запобіжним заходом, а тому просить змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання обвинуваченого. Також просить зменшити розмір застави з 80 до 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вивчивши подане клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

27.11.2024 ухвалою слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області обрано ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб до 23.01.2025 року, та визначено заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд враховує положення пунктів 3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 р. Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів.

Суд вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні.

Вирішуючи подане прокурором клопотання, суд дійшов висновку, що встановленні при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 ризики не зменшились, продовжують існувати, підстав застосування більш м`якого запобіжного заходу не встановлено, а відтак, у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 щодо обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту належить відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Ухвалою слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області від 27.11.2024 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб до 23.01.2025 року, та визначено заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240,00 грн.

Суд враховуючи особу обвинуваченого, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, вважає, що достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього КПК України обов`язків буде застава, що становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто що становить 242 240 грн. 00 коп.

Також на підставі абз. 2 ч.3 ст.183 КПК України суд вважає за необхідне визначити передбачені ст.194 КПК України обов`язки обвинуваченому ОСОБА_4 , у випадку внесення ним або іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) визначеної цією ухвалою застави.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 186, 193, 194, 197, 315 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 15.03.2025 рокуіз утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19».

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 коп., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). (Отримувач коштів: ТУ ДСА України в Львівській області. Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26306742. Банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ. Рахунок отримувача: UA0000757).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Львівській області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Жовківський районний суд Львівської області.

В разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- прибувати до суду за першим викликом;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання або роботи;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу суду;

- утримуватись від спілкування із свідками;

- здати на зберігання до відповідних органів свій паспорт для виїзду за кордон та інші наявні документи, що дають право перетину державного кордону України.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у випадку невиконання покладених обов`язків та в подальшому розгляду питання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на підставі п.3 ч.4 ст. 183 КПК України, суд матиме право не визначати розмір застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та направити начальнику Державної установи «Львівська установа виконання покарань №19».

На ухвалу суду протягом 7-ми днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_1