КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/978/2025 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 , з яким встановлено відеоконференцзв`язок,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 , з яким встановлено відеоконференцзв`язок,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 18 грудня 2024 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_9 , яке погоджене із прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , і продовжено строк тримання під вартою до 15 лютого 2025 року включно, без визначення розміру застави, щодо

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Вільногірську Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою:АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України.

Згідно з ухвалою суду першої інстанції, при вирішенні питання про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 зазначеного кримінального правопорушення, необхідність проведення слідчих та процесуальних дій, направлених на завершення досудового розслідування, а також наявні ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і які на момент розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою не зменшилися. У зв`язку з цим слідчий суддя, пославшись на врахування даних про особу підозрюваного, дійшов висновку про неможливість застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_7 подала в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого, а у випадку, якщо суд дійде переконання про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, а у випадку, якщо суд прийде до висновку про наявність підстав для утримання ОСОБА_8 під вартою, то просить визначити останньому заставу у розмірі, передбаченому п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Зокрема, апелянт стверджує, що повідомлена ОСОБА_8 підозра у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є необґрунтованою. Крім того, автор апеляції запевняє, що стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні. При цьому захисник звертає увагу, що ОСОБА_8 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, позитивно характеризується, активно підтримує Збройні Сили України, а також сприяє органам досудового розслідування.

На думку апелянта, під час розгляду клопотання слідчим суддею не було враховано ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 17 грудня 2024 року, якою ОСОБА_8 було змінено запобіжний захід із тримання під вартою, без визначення розміру застави, на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21 грудня 2024 року включно, з визначенням застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 і його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СУ ГУ СБ України у місті Києві та Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000932, відомості про яке внесені 04 вересня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України.

20 вересня 2024 року ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

21 вересня 2024 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 21 вересня 2024 року щодо ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19 листопада 2024 року включно, без визначення розміру застави.

14 листопада 2024 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва був продовжений строк тримання ОСОБА_8 під вартою до 21 грудня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

12 грудня 2024 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні було продовжено до п`яти місяців, тобто до 21 лютого 2025 року включно.

16 грудня 2024 року (клопотання датоване 10 грудня 2024 року) старший слідчий в ОВС СУ ГУ СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави. Це клопотання мотивовано тим, що завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали не виявляється можливим у зв`язку із необхідністю виконання ряду слідчих дій, а підстави для скасування чи зміни застосованого підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який відсутні, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України, та, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

18 грудня 2024 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва вищезгадане клопотання органу досудового розслідування було задоволено та продовжено ОСОБА_8 строк дії застосованого щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 15 лютого 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Під час розгляду зазначеного клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису судового засідання, на основі наданих старшим слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч доводів сторони захисту, правильно встановив, що викладені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні органу досудового розслідування та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію дій (бездіяльності) підозрюваного, за вчинення яких він має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні органу досудового розслідування докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри, чогось очевидно недопустимого чи такого, що не підтверджується доказами, не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч запевненням автора апеляції, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на характер та досить високий ступінь суспільної небезпечності самого кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , а також з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненому злочині. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається старший слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто заявлені у клопотанні ризики є реальними і вони на момент розгляду клопотання про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою не зменшилися. Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти зазначеним ризикам.

Таким чином, ствердження апелянта про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри і про відсутність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, слід визнати безпідставними.

В сукупності із вищевикладеним для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які міститься посилання в апеляційній скарзі.

Приймаючи до уваги приведені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, з урахуванням характеру і ступеню суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, при відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, продовжив підозрюваному ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 15 лютого 2025 року включно, тобто в межах строку досудового розслідування, і не визначив останньому альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, виходячи з положення п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України.

При цьому слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання органу досудового розслідування, врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів.

Отже, доводи сторони захисту про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді є непереконливими.

Що стосується ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_10 від 17 грудня 2024 року, якою ОСОБА_8 було змінено запобіжний захід із тримання під вартою, без визначення розміру застави, на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21 грудня 2024 року включно, з визначенням застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка, як вказує апелянт, безпідставно не була врахована слідчим суддею ОСОБА_1 при постановленні ним оскаржуваної ухвали від 18 грудня 2024 року, то вказана ухвала слідчого судді від 17 грудня 2024 року, хоча і не є предметом розгляду в цьому засіданні суду апеляційної інстанції, однак, як вважає колегії суддів, слідчий суддя ОСОБА_1 переконливо обґрунтував не врахування її при постановленні оскаржуваної ухвали від 18 грудня 2024 року, виходячи, крім іншого, з того, що мотиви прийнятого 17 грудня 2024 року слідчим суддею ОСОБА_10 рішення не були відомі станом на 18 грудня 2024 року із-за відсутності повного тексту ухвали слідчого судді ОСОБА_10 , проголошення якого було визначено тільки на 20 грудня 2024 року, а також з огляду на те, що за ухвалою слідчого судді ОСОБА_10 від 17 грудня 2024 року фактичної зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відбулося і тому слідчий суддя при подальшому вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою має самостійно оцінювати наявність підстав та обставин, які свідчать про можливість чи неможливість визначення підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в конкретному кримінальному провадженні. У зв`язку з наведеним посилання захисника на невмотивованість оскаржуваної ухвали слідчого судді слід визнати такими, що не відповідають дійсності.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 18 грудня 2024 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , і продовжено строк тримання під вартою до 15 лютого 2025 року включно, без визначення розміру застави, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ _________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4