Справа № 487/726/25
Провадження № 1-кп/487/447/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2025 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

за участі прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченої: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Миколаєві кримінальне провадження, внесеному до ЄРДР № 0001792 від 02.12.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянинина України, з неповною середньою освітою 9 класів, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 будучи достовірно обізнаним про введення воєнного стану в Україні, 30.11.2024 біля об 23 00 годині, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, знаходився біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 .

Перебуваючи у вказаному місці, у вказаний час, у ОСОБА_4 виник раптовий, злочинний, корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій виниклий злочинний корисливий умисел, ОСОБА_4 діючи таємно, умисно, протиправно, з метою власного незаконного збагачення, з корисливих мотивів, розуміючи те, що за його діями ніхто не спостерігає та вказані дії являються непомітними для оточуючих, діючи в умовах воєнного стану, через відкриті двері зайшов до першого під`їзду за адресою: АДРЕСА_2 , та, шляхом пошкодження навісного велосипедного замку, викрав з першого поверху під`їзду велосипед червоного кольору марки «Active» моделі «Easy», вартістю 3503,37 грн., що належить потерпілому ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, та своїми умисними протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 3503,37 грн.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним про введення воєнного стану в Україні, вчинив новий умисний майновий злочин при наступних обставинах.

Так, 12.01.2025 біля о 02:00 год., більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 знаходився біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 .

Перебуваючи у вказаному місці, у вказаний час, у ОСОБА_4 виник раптовий, злочинний, корисливий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій виниклий злочинний корисливий умисел, ОСОБА_4 діючи таємно, повторно, умисно, протиправно, з метою власного незаконного збагачення, з корисливих мотивів, розуміючи те, що за його діями ніхто не спостерігає та вказані дії являються непомітними для оточуючих, діючи в умовах воєнного стану, через відкриті двері зайшов до під`їзду за адресою: АДРЕСА_3 , та шляхом пошкодження навісного замку, викрав з під`їзду першого поверху інвалідний візок марки «Sunrise medical breezy 90», вартістю 4700,00 грн., що належить потерпілій ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, та своїми умисними протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 4700,00 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив всі обставини скоєння кримінальних правопорушень, свою вину в скоєному визнав повністю. У вчиненому щиро кається та визнає вину.

Крім того, обвинувачений заявив про те, що він з доказами, добутими органами досудового слідства в підтвердження його провини згоден, їх не оспорює і просить суд в судовому засіданні їх не досліджувати.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, до суду надані заяви, в яких просять провадження розглядати за відсутності, щодо призначення міри покарання покладаються на розсуд суду. Також зазначають, що матеріальна шкода відшкодована шляхом повернення майна.

З урахуванням положень ст.325 КПК України, суд вважає можливим з`ясування всіх обставин справи під час судового розгляду проводити без потерпілої.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого, дослідження доказів щодо реєстрації кримінальних проваджень, щодо вартості викраденого майна, речових доказів, процесуальних витрат та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю. Дії обвинуваченого, суд вважає за необхідне кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вимоги пунктів 1 та 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, який офіційно не працює, на обліку у лікаря нарколога та психолога не перебуває, раніше не судимий. До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та відшкодування шкоди шляхом повернення, викраденого майна. Обставини, що обтяжують покарання судом не вбачаються та в обвинувальному акті не встановлені.

Враховуючи вищевикладені обставини, принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у розмірі, визначеному санкцією ч.4 ст.185 КК України, та приходить до висновку про не можливість його виправлення без реального відбування покарання

В даному випадку, за переконанням суду, такий вид покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Також при ухвалені вироку необхідно врахувати наступне.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту ухвалення вироку, а саме з 05.03.2025.

Запобіжний захід не обирався.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту ухвалення вироку, а саме з 05.03.2025.

Запобіжний захід не обирати.

Речовий доказ по справі, а саме велосипед червоного кольору марки «Active» моделі «Easy» та інвалідний візок марки «Sunrise medical breezy 90» вважати повернутими за належністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення Миколаївським НДЕКЦ МВС України: експертизи № СЕ-19/112-25/811-ТВ від 27.01.2025 у сумі 1591,80 грн.; експертизи № СЕ-19/115-25/1010-ТВ від 20.01.2025 у сумі 2387,70 грн., а разом 3979,50 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя ОСОБА_1