МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

02 грудня 2024 року Справа №370/2957/24

Провадження № 1-кс/370/481/24

Слідчий суддя Макарівського районного суду Київської області ОСОБА_1 із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Макарівського відділу Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , слідчого СВ ВП №3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у смт Макарів Київської області клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000192 від 02.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді Макарівського районного суду Київської області із клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на наявність щодо нього обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, продовження існування ризиків, передбачених 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також вказував на те, що застосування інших запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити із викладених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечили, просили суд застосувати менш суворий запобіжний захід, такий як домашній арешт, який би в повній мірі зміг запобігти вказаним прокурором ризикам.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши його матеріали, суд керується наступним.

Так, що орієнтовно з 2015 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , однією родиною разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , їх спільним сином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та падчеркою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Так, орієнтовано на початку квітня 2023 року, (точний час та дату досудовим розслідуванням не встановлено), у ОСОБА_5 , який перебував в спальній кімнаті будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та через незачинені двері побачив свою падчерку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка на той час переодягалась, виник умисел на вчинення щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, дій сексуального характеру, спрямованих на задоволення своєї статевої пристрасті шляхом здійснення статевого акту з ОСОБА_9 .

З цією метою, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, приховуючи свої дії від оточуючих, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є малолітньою та не досягла чотирнадцятирічного віку, перебуваючи у спальній кімнаті будинку, використовуючи безпорадний стан потерпілої, який виражався в тому, що вона не могла правильно розуміти сутність та характер вчинюваних з нею розпусних сексуальних дій через свій вік, та вплив як вітчима, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та їх суспільно-небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, діючи умисно, шляхом переконання та вмовляння, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, зняв з ОСОБА_9 , що лежала на ліжку, білизну, після чого роздягнувся сам, та оголивши свої геніталії, вчинив з потерпілою дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням у тіло малолітньої ОСОБА_9 шляхом введення свого статевого органу.

В подальшому, в період часу з початку квітня 2023 року по 26 вересня 2024 року, (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на вчинення щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, дій сексуального характеру, спрямованих на задоволення своєї статевої пристрасті шляхом здійснення статевого акту зі своєю падчеркою, систематично, з періодичністю близько одного разу на тиждень, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є малолітньою та не досягла чотирнадцятирічного вік, з метою задоволення своєї статевої пристрасті продовжував вчиняти з потерпілою дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням у тіло малолітньої ОСОБА_9 шляхом введення свого статевого органу.

02.10.2024 о 22:20 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та 03.10.2024 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, за вказаних вище обставин.

Ухвалою слідчого судді Макарівського районного суду Київської області від 04.10.2024 стосовно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02.12.2024 включно.

Вказаною ухвалою слідчого судді встановлено обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України; наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість іншого менш суворого запобіжного заходу запобігти встановленим ризикам.

25.11.2024 постановою керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_10 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000192 від 02.10.2024 року до трьох місяців, а саме до 03.01.2025, оскільки двомісячний строк досудового розслідування з дня повідомлення ОСОБА_5 про підозру закінчувався 03.12.2024, але завершити досудове розслідування до вказаного строку неможливо внаслідок складності кримінального провадження.

В ході розгляду клопотання та дослідження поданих матеріалів було встановлено, що ризики, які були підставою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного не зменшились.

Слідчий суддя вважає, що продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно якого підозрюваний з яким ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років, і розуміючи що його обґрунтовано підозрюють у вчиненні даного злочину, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його судом винуватим, може переховуватись від органів досудового розслідування та в подальшому від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене.

Враховуючи ці обставини і тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , слідчий суддя погоджується, що існує реальний ризик залишення ним місця проживання в будь-який час з метою переховуватися від органів розслідування та суду задля уникнення кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя також вважає наявним ризик, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_5 може впливати незаконно впливати на свідків, малолітню (неповнолітню) потерпілу, оскільки підозрюваний проживає в одному будинку з малолітньою потерпілою, а свідки вчинення вказаного злочину є односельчани які є йому наглядно знайомі.

Вплив ОСОБА_5 на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні шляхом прохань, залякування, примусу, погроз або застосування насильства з метою зміни або ненадання ними викривальних показів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення може призвести до неможливості притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків та потерпілу залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Також, слідчий суддя погоджується, що у разі не обрання запобіжного заходу у вигляді триманням під вартою підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки досудове розслідування триває невеликий час, на даний час не виконанні всі слідчі дії, спрямовані на отримання та перевірку доказів, а тому ОСОБА_5 перебуваючи не під вартою, може вчиняти ряд дій, для того щоб унеможливити отримання стороною обвинувачення доказів причетності підозрюваного до злочину, і таким чином перешкоджати кримінальному провадженню, а тому наявний ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Посилання захисника ОСОБА_6 , проте що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зможе запобігти всіх ризиків, нічим не підтверджується, так як і саме посилання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Тому, на думку слідчого судді, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти вищевказаним встановленим ризикам. Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, будуть не достатніми для запобігання встановленому ризику, так як виходячи зі змісту ст.ст. 179, 180, 181, 182 КПК України вони не позбавляють в повній мірі підозрюваного можливості вільно пересуватися, вчиняти вплив на свідків, потерпілих.

Крім того, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора про те, що на даний час завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні не передбачається можливим, оскільки на даний час у кримінальному провадженні необхідно дослідити та перевірити всі обставини вчиненого злочину, провести та завершити ряд слідчих та інших процесуальних дій, отримати висновок експертизи, результати яких матимуть доказове значення для судового розгляду у кримінальному провадженні. Зокрема, наразі у кримінальному провадженні необхідно отримати висновок судово-медичного експерта, завершити ряд інших слідчих (розшукових) та процесуальних дій, результати яких матимуть доказове значення для судового розгляду у кримінальному провадженні.

Враховуючи продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та неможливість звершити досудове розслідування через тривалість проведення експертиз, слідчий суддя приходить до висновку, що вказані обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Керуючись ст.ст. 131-132, 176-178, 183, 194-196, 372 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :

Клопотання - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» до трьох місяців в межах строків досудового розслідування, а саме до 03.01.2025 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та є чинною по 03.01.2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду безпосередньо протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню, а її оскарження не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 02.12.2024 року о 18-00.

Слідчий суддя ОСОБА_1