Справа №: 398/6868/24
провадження №: 1-кс/398/225/25
УХВАЛА

Іменем України

"13" лютого 2025 р. м. Олександрія

Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділення Олександрійського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному 18.12.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001871, стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Олександрія Кіровоградської області, українця, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не одруженого, не працевлаштованого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, осіб похилого віку на утриманні немаючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проходить службу у Збройних Силах України на посаді кухаря у військовому званні солдат, військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263 та частиною 4 статті 296 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням, погодженим прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування.

Клопотання мотивоване тим, що відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 09.04.2023 солдата ОСОБА_6 призвано та направлено для проходження військової служби під час мобілізації в складі команди військової частини НОМЕР_2 .

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» початком проходження військової служби для громадян, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки - для громадян, призваних на військову сТаким чином, з моменту відправлення 09.04.2023 до військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_6 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу, та з того ж дня, 09.04.2023 до 16.06.2023, приступив до виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Надалі, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 № 150 від 19.06.2023 солдата ОСОБА_6 зараховано на посаду кухара. 07.09.2023 року відповідно до наказу №238 виключено зі списків військової частини.

Надалі, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_4 № 56 від 08.09.2023 солдата ОСОБА_6 зараховано на посаду кухара їдальні взводу матеріального забезпечення. 25.10.2023 року відповідно до наказу №105 виключено зі списків військової частини.

Надалі, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 832 від 26.10.2023 солдата ОСОБА_6 призначено на посаду кухара.

Так, відповідно до п.п. 1-3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Проходячи військову службу на посаді кухара військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_6 як військовослужбовець відповідно до ст.ст. 11, 16-17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України був зобов`язаний, зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, а також спеціальні обов`язки; бездоганно і неухильно додержуватися порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України; усвідомлювати та свідомо ставитися до виконання свого військового обов`язку; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно зі ст.ст. 2, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України солдат ОСОБА_6 також був зобов`язаний, зокрема, захищати Вітчизну, незалежність та територіальну цілісність України; точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки і поставлені йому завдання; зразково виконувати свої службові обов`язки; додержуватися військової дисципліни; своєчасно доповідати командирові відділення про захворювання, надзвичайні події та факти порушення військової дисципліни; неухильно виконувати розпорядок дня військової частини; точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників); у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Так, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, у відповідності до Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» № 389-VIII від 12.05.2015 року, Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24.02.2022 року, почав діяти воєнний стан в Україні, який неодноразово безперервно продовжувався указами Президента України та діяв до теперішнього часу.

Так, діючи в порушення вимог «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і холощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 з 2023 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_5 , в період з початку 2023 року по 04.12.2024, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, перебуваючи в зоні відповідальності військової частини НОМЕР_1 незаконно придбав шляхом віднайдення в місцях безпосереднього вогневого контакту з ворогом збройними формуваннями російської федерації американську ручну гранату «М67», яка являється бойовим припасом. Далі у ОСОБА_6 виник умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення вказаних вибухових пристроїв та боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання та перевезення вказаних вибухових пристроїв та боєприпасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_6 , знайдені ним боєприпаси забрав із місця виявлення внаслідок чого незаконно придбав (отримав у володіння та розпорядження) зазначені боєприпаси які у невстановлений досудовим слідством спосіб незаконно перевіз до свого місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Тим самим, ОСОБА_6 вчинив незаконне придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

18.12.2024 в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено і вилучено американську ручну гранату «М67», яку ОСОБА_6 незаконно придбав, перевіз та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні вибухових пристроїв, бойових припасів без передбаченого законом дозволу, чим вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім цього, ОСОБА_6 , підозрюється в тому, що він, будучи військовослужбовцем призваним під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді кухара військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», відповідно до ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі. Військова дисципліна досягається шляхом: виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі; особистої відповідальності кожного військовослужбовця, за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України; формування правової культури військовослужбовців; умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу; зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих; підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку; своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення; чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання. Військова дисципліна зобов`язує кожного військово службовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно з положеннями ст. ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню. Кожна людина має право на особисту недоторканість та кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 13, 14, 16, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року №551-XIV «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», зобов`язаний кожного військовослужбовця, зокрема, додержуватися Конституції України та інших законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, не допускати самому і стримувати інших військовослужбовців від негідних вчинків, бути дисциплінованими, зразками високої культури, скромності й витримки.

Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

Солдат ОСОБА_6 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив кримінальне правопорушення проти громадського порядку та моральності, 18.12.2023 року, близько 23.00 години, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння з хуліганських спонукань, керуючись прямим умислом, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокій громадян та дотримання правил поведінки у побуті, маючи на меті показати свою винятковість та розгнузданість самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи та людської гідності, знаходячись у громадському місці на вулиці біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , використовуючи для цього малозначний та надуманий привід, у ході розмови, яка переросла у конфлікт з ОСОБА_8 , став грубо порушувати громадський порядок, поводячи себе зверхньо, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, створивши реальну загрозу життю і здоров`ю громадян, демонстративно для оточуючих його людей, дістав з бокової кишені куртки, в яку був одягнутий, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень предмет, який є промислово виготовленим бойовим припасом - осколковою ручною гранатою М67 та висмикнув з неї запобіжне кільце, чим привів її у готовність до застосування.

Після чого, ОСОБА_6 продовжуючи свої злочинні хуліганські дії, почав демонструвати зазначену гранату ОСОБА_8 та погрожуючи її застосуванням пішов в напрямку вулиці Комунальної міста Олександрія Кіровоградської області. Перебуваючи біля території домоволодіння АДРЕСА_2 ОСОБА_6 за допомогою металевої скріпки зафіксував важіль гранати та залишив її на землі до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у хуліганстві, грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 4 статті 296 Кримінального кодексу України.

18.12.2024 року в порядку ст.208 КПК України слідчим СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області було затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Підозрюваному забезпечено право на захист.

18.12.2024 року слідчим СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Олександрія Кіровоградської області, українця, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не одруженого, не працевлаштованого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, осіб похилого віку на утриманні немає, депутатом будь-яких рад не являється, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , який проходить службу у Збройних Силах України на посаді кухара у військовому званні солдат, військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимому, у вчиненні кримінальних правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України

Вина підозрюваного у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: витягом з ЄРДР за №0001871 від 18.12.2024; рапортом чергового від 18.12.2024 року по подію; протоколом прийняття заяви про кримінального правопорушення та іншу подію від 18.12.2024; протоколом огляду місця події від 18.12.2024, за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 20.12.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 18.12.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 18.12.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 19.12.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 19.12.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 19.12.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 19.12.2024; повідомленням про підозру ОСОБА_6 від 18.12.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 18.12.2024.

Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 20.12.2024 підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком дії до 15.02.2025 включно.

Таким чином, відповідно до матеріалів кримінального провадження та норм КПК України, які згідно з п. 5 ст. 9 КПК України, застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, є достатні об`єктивні дані, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 .

Незважаючи на проведені вищезазначені процесуальні та слідчі (розшукові) дії під час досудового розслідування необхідно виконати наступне:

Долучити до матеріалів кримінального провадження висновки призначених на підставі постанов слідчого, судових експертиз, а саме:отримати висновки судово-медичної (токсикологічної) експертизи; ознайомити сторони з матеріалами кримінального провадження; вручити обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження, виконати інші слідчі дії, необхідність в яких може виникнути в ході проведення досудового розслідування.

В результаті проведення вищезазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій, насамперед, експертних досліджень, висновки яких є джерелом доказів, оглядів предметів та документів в т.ч. тих, що були вилучені з місць події та на даний момент перебувають на експертних дослідженнях, можливо отримати докази та необхідні об`єктивні дані, що будуть використані в суді щодо самої події та обставин вчинення злочину, та вини підозрюваного, в тому числі забезпечать виконання одного з основних завдань кримінального провадження, щодо повного і неупередженого судового розгляду кримінального провадження.

Закінчити досудове розслідування та провести всі необхідні процесуальні дії в даному кримінальному провадженні у двохмісячний строк з дня першого повідомлення про підозру ОСОБА_6 до 18.02.2025 неможливо, у зв`язку з особливою складністю провадження, яка викликана вчиненням тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, вилученням під час проведених оглядів місць події речей та предметів, а також призначення по вказаним об`єктам значної кількості необхідних судових експертиз, проведення яких потребує значного періоду часу.

Підставою застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, а також наявність ризиків визначених п. п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, котрі дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні.

Слідча у судовому засіданні підтримала клопотання, просила його задовольнити та продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки двомісячний строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженні закінчується, але завершення його у вказаний термін у повному обсязі неможливо, через проведення слідчих дій, результати яких є вагомими для досудового та судового розгляду.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, посилаючись на обставини викладені в ньому, просить його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Захисник просив змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись, що ОСОБА_6 винним себе визнає, та не збирається переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши зміст клопотання та доданих до нього матеріалів, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчим суддею встановлено, що 18.12.2024року старшим слідчим СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується наступними доказами: витягом з ЄРДР за №0001871 від 18.12.2024; рапортом чергового від 18.12.2024 року по подію; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 18.12.2024; протоколом огляду місця події від 18.12.2024, за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 20.12.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 18.12.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 18.12.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 19.12.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 19.12.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 19.12.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 19.12.2024; повідомленням про підозру ОСОБА_6 від 18.12.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 18.12.2024,поясненнями самого підозрюваного ОСОБА_6 під час судового засідання.

10.02.2025 року постановою керівника Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_16 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженню №0001871 до трьох місяців, тобто до 18.03.2025 року.

20.12.2024 року ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Початок строку тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 18.12.2024 року. Строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 15.02.2025 року включно. По кримінальному провадженню необхідно виконати ще ряд слідчих дій та прийняти процесуальні рішення: долучити до матеріалів кримінального провадження висновки призначених на підставі постанов слідчого, судових експертизи, а саме: отримати висновки судово медичної (токсикологічної) експертизи; ознайомити сторони з матеріалами кримінального провадження; вручити обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження, виконати інші слідчі дії, необхідність в яких може виникнути в ході проведення досудового розслідування.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовженим слідчим суддею в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання доведено, що підозрюваний ОСОБА_6 при обранні більш м`якого запобіжного заходу матиме можливість: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні.

Враховуючи зазначені вище ризики, продовження відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним, а інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Жодних доказів про те, що підозрюваний не може утримуватися під вартою, стороною захисту не представлено.

Ризики, встановлені в ході обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 не зменшилися та на даний час продовжують існувати, що виправдовує тримання підозрюваного під вартою.

Також слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, який офіційно неодружений, має на утриманні одну малолітню дитину, військовослужбовець, який проходить службу на посаді кухара військової частини НОМЕР_1 , разом з тим не працює, та не має офіційних коштів для існування, що вказує на те, що підозрюваний не має стійких (міцних) соціальних зв`язків та осіб, які б могли забезпечити належний за ним контроль, за його поведінкою та забезпечили виконання ним процесуальних обов`язків у статусі підозрюваної особи.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, у рішенні по справі "W проти Швейцарії" від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Європейський суд з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії" закріпив, що "суворість передбаченого покарання" є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя враховує також вимоги дотримання розумного строку тримання під вартою, що відповідає загальним положенням щодо розумних строків, викладених у правовій позиції Європейського суду з прав людини в рішенні у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, згідно з якою "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості".

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваних, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і осново положних свобод законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

У зв`язку з встановленими обставинами, враховуючи положення, передбачені ст. 176-178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявний суспільний інтерес в справі, який в даному випадку, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та обґрунтованість клопотання та доцільність продовження строку запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою з метою проведення всіх необхідних слідчих процесуальних дій в межах строків досудового розслідування, яке не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Захисником та підозрюваним не наведено таких доводів, які б нівелювали існування вказаних вище ризиків. Відтак і їх доводи щодо можливості застосування більш м`якого виду запобіжного заходу спростовуються зазначеними вище обставинами.

Окрім того, слідчий суддя вважає, що стороною захисту на обґрунтування своєї позиції, не надав письмових доказів.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України і для їх запобігання застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім, тому необхідно продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування до 18.03.2025 року.

Керуючись ст.ст.176,177,178,183,194,201,202,309,395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого відділення Олександрійського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному 18.12.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001871, стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263 та частиною 4 статті 296 Кримінального кодексу України -задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263 та частиною 4 статті 296 Кримінального кодексу України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 18.03.2025 року.

Строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 18.03.2025 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого відділення Олександрійського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_4 , та прокурора Кропивницької спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали слідчого судді виготовлено 14.02.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_17