Справа № 464/7607/23
пр.№ 1-в/464/230/24
У Х В А Л А

20 грудня 2024 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові подання фахівця Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 про вирішення питання про пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

фахівець Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 звернулася в суд з поданням про пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_4 згідно з вироком Сихівського районного суду м.Львова від 18.12.2023.

Подання мотивує тим, що засуджений ОСОБА_4 з 13.02.2024 перебуває на обліку Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області. Вказує, що Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» набрав чинності 09 серпня 2024 року та таким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість вкраденого становить у 2023 році - до 2684 грн. Зазначає, що згідно вироку Сихівського районного суду м.Львова від 18.12.2023 вартість викраденого майна ОСОБА_4 у серпні 2023 року становить 598,20 грн. Відтак вважає, що на нього розповсюджується дія зазначеного вище Закону України № 3886-ІХ, що є підставою, відповідно до ч.2 ст.74 КК України, для пом`якшення йому призначеного покарання, у зв`язку із усуненням караності діяння, за яке він був засуджений за ч.4 ст.185 КК України, оскільки зазначеним вироком останній був також засуджений за ч.1 ст.357 КК України.

Прокурор щодо задоволення подання не заперечив.

Засуджений в судове засідання не з`явився.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява про розгляд подання у її відсутності, подання підтримала.

Оглянувши матеріали подання та матеріали особової справи №24/2024, суд приходить до такого висновку.

Вироком Сихівського районного суду м.Львова від 18.12.2024 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч. 4 ст.185 КК України, та призначено йому покарання: за ч. 1 ст. 357 КК України - обмеження волі строком на 1 (один) рік; за ч.4 ст. 185 КК України - позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк - 5 (п`ять) років. Згідно ст.75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, із випробуванням на строк 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, покладені на нього судом, із покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Із зазначеного вироку вбачається, що ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за кваліфікуючою ознакою вчинено в умовах воєнного стану. Так, ОСОБА_4 , 25.08.2023, у період часу з 10:02 год. по 10:06 год, в умовах воєнного стану, викрав з банківської картки АТ «Універсал Банк» «Monobank» № НОМЕР_1 грошові кошти на загальну суму 598,50 грн., шляхом здійснення оплати за товари в магазинах «Сім-23», що за адресою: м.Львів, вул. Сихівська, 5 та «Напої та тютюн», що за адресою: м.Львів, вул. Кавалерідзе, 2. Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 598,20 грн.

Частинами 1, 3 ст.5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу (у даному випадку місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок), має право вирішувати питання, в тому числі про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.2 і ч.3 ст.74 КК України.

Так, згідно із ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Зокрема, ч.1 ст.185 КК України передбачено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку). При цьому ч. 4 вказаної статті кодексу за крадіжку, вчинену зокрема в умовах воєнного стану.

Разом з тим, Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» у ст.51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (далі - НМ).

Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 7 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 викладено правову позицію про те, що частина 6 статті 3 КК України передбачає, що зміни до КК України можуть вноситися, у тому числі, законами про внесення змін до законодавства України про адміністративні правопорушення. У пояснювальній записці до запропонованих змін до ст. 51 КУпАП законодавець їх метою визначив саме зміну кримінального законодавства щоби досягнути домірності при застосуванні кримінальної відповідальності за правопорушення незначної тяжкості. Тому зміну в ст.51 КУпАП розміру коефіцієнта НМ до 2, який розмежовує адміністративну та кримінальну відповідальності за відповідні діяння, Об`єднана палата розглядає як зміну до кримінального закону, оскільки мета законодавця полягала саме у зміні диспозиції відповідних кримінальних правопорушень.

Таким чином, Об`єднана палата зробила висновок, що зміна до ст.51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта НМ для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 НМ. При цьому, суд наголосив, що визначення суми, яка дорівнює 2 НМ, здійснюється виходячи з розміру НМ, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Так, із зазначеного вище вироку Сихівського районного суду м.Львова від 18.12.2024 у справі №464/7607/23 вбачається, що ОСОБА_4 25.08.2023 у час запровадження воєнного стану таємно викрав майно вартістю 598,20 грн.

При цьому, з врахуванням положень підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV, пункту 5 підрозділу 1розділу XX ПК України та ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» два неоподатковувані мінімуми доходів громадян у 2023 році становили 2684 грн.

З огляду на наведене, оскільки вироком Сихівського районного суду м.Львова від 18.12.2024 у справі №464/7607/24/23 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні крадіжки на суму 598,20 грн, а кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна у 2023 році настає за крадіжку вартістю понад 2684 грн, відтак засуджений підлягає звільненню від призначеного покарання за ч.4 ст.185 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений в цій частині.

Таким чином, слід вважати ОСОБА_4 засудженим відповідно до вироку Сихівського районного суду м. Львова від 18.12.2023 за ч.1 ст.357 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік та на підставі ст.75 КК України звільненим від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, на якого покладено передбачені ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

подання фахівця Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 про вирішення питання про пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Сихівського районного суду м.Львова від 18 грудня 2023 року в частині покарання за ч. 4 ст.185 КК України, у зв`язку із усуненням караності діяння, за яке він був засуджений.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком Сихівського районного суду м.Львова від 18 грудня 2023 року за ч.1 ст.357 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, на підставі ст.75 КК України звільненим від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, на якого покладено передбачені ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Особову справу засудженого ОСОБА_4 №24/2024 повернути Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області для подальшого виконання вироку суду.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_6