ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 681/1445/23

Провадження № 11-кп/820/255/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Хмельницького апеляційного суду

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 червня 2023 року за № 0001134 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за спільною апеляційною скаргою його захисників адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на вирок Полонського районного суду Хмельницької області від 03 червня 2024 року,-

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця смт. Понінки, Полонського району Хмельницької області, що зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , не одруженого, непрацюючого, студента 4 курсу Шепетівського медичного фахового коледжу, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 ухвалено обчислювати з моменту фактичного затримання.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до ОСОБА_6 та Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 по 63 792 грн. 11 коп. витрат, пов`язаних з лікуванням загиблого, та по 3 189 грн. 61 коп. моральної шкоди, а всього по 66 981 грн. 72 коп. кожному.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_10 396 810 грн. 39 коп. моральної шкоди.

У решті позовних вимог відмовлено.

Питання щодо речових доказів вирішено у порядку ст. 100 КПК України.

Скасовано арешт на автомобіль марки «Ford Fusion» р.н. НОМЕР_1 та мотоцикл «Honda SRF 250R» червоного кольору, накладений ухвалою слідчого судді від 19.06.2023.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь Державного бюджету України судові витрати за проведення експертиз в сумі 14 560 грн.

Відповідно до вироку суду, 14 червня 2023 року, близько 16 год. 20 хв., у світлу пору доби без опадів водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «Ford Fusion» р.н. НОМЕР_1 , рухався в межах м. Полонного Шепетівського р-ну Хмельницької обл. по сухому асфальтобетонному покриттю правої смуги руху вул. Київська у напрямку від вул. Героїв Майдану до вул. Академіка Герасимчука, наближаючись до хрестоподібного перехрестя із другорядною дорогою провулком Степана Бандери, куди мав намір виконати маневр повороту ліворуч.

Продовжуючи свій рух водій ОСОБА_6 , не дотримуючись вимог п.п. 1.5, 2.3. (б, д) Правил дорожнього руху, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни і створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, а також загрозу життю і здоров`ю громадян, а саме, діючи з необережності, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 , проявляючи злочину самовпевненість, грубо порушуючи вимоги пунктів 10.1, 10.4, 10.5 та 16.13 Правил, не надав перевагу в русі зустрічному транспортному засобу - мотоциклу «Honda SRF 250R» червоного кольору (без реєстраційного номерного знаку), під керування водія ОСОБА_12 . Як наслідок водій ОСОБА_6 розпочавши виконувати маневр повороту ліворуч, рухаючись у напрямку зустрічної смуги руху провулку Степана Бандери, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху по вул. Київська, де допустив зіткнення з передньою правою частиною мотоцикла «Honda SRF 250R» під керування водія ОСОБА_12 .

Внаслідок зіткнення ОСОБА_12 отримав тяжкі тілесні ушкодження, що призвели до смерті останнього 26 червня 2023 року о 10 год. 20 хв. під час стаціонарного лікування у КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги».

Порушення водієм ОСОБА_6 п.п. 10,1, 10.4, 10.5 та 16.13 Правил дорожнього руху знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, а саме спричиненням смерті ОСОБА_12 .

Не погоджуючись із таким рішенням суду, захисники обвинуваченого адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали апеляційну скаргу, в якій просили вирок суду першої інстанції скасувати та закрити провадження щодо ОСОБА_6 у зв`язку з відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Представник потерпілих подав заперечення на апеляційну скаргу, в якому просив скаргу залишити без задоволення, а вирок місцевого суду без змін.

Справа у судах розглядалась неодноразово.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 31 липня 2024 року вирок Полонського районного суду Хмельницької області від 03 червня 2024 року щодо ОСОБА_6 змінено в частині призначеного покарання. Призначено ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. В іншій частині вирок суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду 21 січня 2025 року вказану ухвалу скасовано, та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції, у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого через м`якість.

У судовому засіданні апеляційного суду захисники обвинуваченого адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 змінили вимоги своєї апеляційної скарги та просили переглянути вирок лише в частині призначеного покарання, пом`якшивши таке.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні апеляційного суду свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, у зв`язку з чим також просив пом`якшити призначене йому покарання.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 просили залишити вирок місцевого суду без змін, оскільки обвинувачений повністю їм шкоду не відшкодував, не виявив щирого жалю з приводу скоєного. Окрім того, втрату сина неможливо відновити жодними коштами.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_11 підтримав позицію потерпілих.

Прокурор заперечив проти апеляційної скарги, просив залишити вирок місцевого суду без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України відповідно до змінених вимог апеляційної скарги не оспорюються, тому згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цього колегією суддів не перевіряються.

Згідно з ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

Доводи захисників про небхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 більш м`якого покарання не знайшли свого підтвердження під час перегляду вироку апеляційним судом.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як самим засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Конституційний Суд України у своєму рішенні за № 15-рп/2004 зазначив про те, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Тобто, покарання повинно перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного.

Слідуючи вищенаведеним положенням Закону, місцевий суд, правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Зокрема, правильно враховане те, що вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення хоч і є необережним, однак відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Правильно враховано й особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, є особою молодого віку.

Обставин, що обтяжують ОСОБА_6 покарання судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує йому покарання є часткове відшкодування шкоди потерпілому.

Взято до уваги й думку потерпілих, які просили призначити йому найсуворіше покарання.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що під час перегляду справи апеляційним судом ОСОБА_6 повністю визнав свою вину, щиро покаявся, після вчинення кримінального правопорушення залишився поруч із ОСОБА_12 та частково відшкодував витрати на його лікування. Однак, вказані обставини хоча й свідчать про позитивну посткримінальну поведінку обвинуваченого, проте вони не є визначальними та не впливають на правильність виду та розміру призначеного обвинуваченому покарання, а тому не можуть бути беззаперечною підставою для пом`якшення такого.

Окрім того, внаслідок грубого порушення ОСОБА_6 Правил дорожнього руху настали непоправні наслідки, а саме: смерть людини, тоді як відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя, здоров`я та безпека належать до найвищих соціальних цінностей. Однак, обвинувачений знехтував такими цінностями, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку даного діяння.

Враховуючи наведене, характер і мотиви допущених порушень правил безпеки дорожнього руху, а також думку потерпілих, які вважають покарання справедливим та просять його не пом`якшувати, колегія суддів вважає, що виправлення обвинуваченого можливе в умовах ізоляції від суспільства, а підстави для призначення ОСОБА_6 більш м`якого покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, відсутні.

Призначене місцевим судом покарання у межах санкції статті у виді реального його відбуття є справедливим, необхідним та достатнім для попередження вчинення ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

При цьому, місцевий суд, з огляду на характер допущених ОСОБА_6 порушень вимог Правил дорожнього руху, внаслідок яких загинула особа, правильно призначив обвинуваченому й додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Таким чином, вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_6 покарання є законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень норм закону, які могли б стати підставою для його скасування чи зміни, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Вирок Полонського районного суду Хмельницької області від 03 червня 2024 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисників адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного Кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційним судом, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуюча: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3