Справа №760/4810/25 1-кс/760/3298/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність НАБУ у порядку ст. 303 КПК України щодо невнесення відомостей до ЄРДР,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_3 звернувся із вищезазначеною скаргою до слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва, у якій просив зобов`язати уповноважену особу НАБУ внести відомості до ЄРДР за заявою про кримінальне правопорушення.

В обґрунтування поданої скарги зазначає, що заявник 12 лютого 2025 року звернувся до НАБУ із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Підслідність кримінального правопорушення саме НАБУ заявником визначено відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України. Однак станом на дату подання скарги, відповідні відомості до ЄРДР внесені не були.

Заявник у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. В скарзі міститься його клопотання про розгляд скарги за його відсутності.

Уповноважена особа НАБУ у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином.

Станом на день розгляду слідчим суддею скарги ОСОБА_3 , представником НАБУ не було надано даних, які б вказували на те, що за заявою ОСОБА_3 від 12.02.2025 про вчинення кримінальних правопорушень розпочате кримінальне провадження.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З матеріалів скарги вбачається, що 12.02.2025 року ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку «Укрпошта» рекомендованим листом № 469 на адресу: 03035, м. Київ, вул.. Дениса Монастирського, 3 на ім`я директора НАБУ ОСОБА_4 надіслана заява про вчинення кримінального правопорушення від 10.02.2025 року. 14.02.2025 року, рекомендований лист № 469 вручено за дорученням уповноваженій особі НАБУ.

Як вбачається з заяви про вчинення кримінального правопорушення скаржник вказує, що кримінальне правопорушення вчинено працівниками апарату Шевченківського районного суду міста Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, що містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Водночас ч. 1 ст. 214 КПК України передбачає, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Чинним КК України визначено, які саме діяння є злочинами, у чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать про ознаки того чи іншого злочину, наявні підстави вважати таке звернення саме заявою чи повідомленням про злочин, за яким приймаються передбачені законом процесуальні рішення.

Таким чином, обов`язковою умовою початку досудового розслідування є наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Пунктом 4 ч. 5 ст. 214 КПК України визначено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

З наведених положень КПК України вбачається, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме повідомленням про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Судом встановлено, що заявником у заяві про злочин не викладено конкретних обставин, що можуть свідчити про вчинення корупційних та інших кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності детективів НАБУ з урахуванням вимог ч. 5 ст. 216 КПК України, у зв`язку з чим на час розгляду даної заяви відсутні достатні правові підстави для застосування НАБУ наданих повноважень.

Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні ВССУ №9-49/0/4-17 від 12.01.2017, за якою КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень. Вказана інформація необхідна для визначення того, що ставиться питання про вчинення саме кримінального правопорушення, та можливості спрямувати орган досудового розслідування на його розкриття, зібрання відповідних доказів.

Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Разом з тим, відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР

Так, у заяві не вказані конкретні фактичні дані, які свідчать про вчинення зазначеними особами дій, що містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. 366 КК.

На переконання слідчого судді, доводів, наведених скаржником у поданій ним заяві про вчинення кримінальних правопорушень та поданій слідчому судді скарзі, недостатньо для того, щоб розпочати кримінальне провадження стосовно вказаних осіб, адже досудове розслідування розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, і не може слугувати механізмом для безпідставного переслідування невизначеного кола осіб лише з огляду на суб`єктивні припущення заявника про вчинення ними протиправних дій.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволені даної скарги на бездіяльність слідчих НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність НАБУ у порядку ст. 303 КПК України щодо невнесення відомостей до ЄРДР - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1