Справа № 147/226/25
Провадження № 1-кп/147/98/25
ВИРОК

іменем України

17 лютого 2025 року с-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 04.02.2025, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Устя Бершадського району Вінницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358КК України,

в с т а н о в и в :

солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, перебуваючи на посаді солдата резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 16 «Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», не складаючи теоретичний і практичний іспити у територіальному сервісному центрі Міністерства внутрішніх справ, не проходячи медичного огляду в порядку, встановленому Міністерством охорони здоров`я, діючи з прямим умислом, та з мотивів отримання підробленого документу, з метою його подальшого використання для керування транспортним засобом, на початку вересня 2024 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в м. Дніпро Дніпропетровської області більш точний час та місце в ході досудового розслідування не представилось встановити, зустрівся з малознайомою особою та домовився про виготовлення посвідчення водія категорії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та надав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по батькові, число, місяць, рік народження, місце народження та свій фотознімок.

В подальшому, виконавши вищевказані дії, через декілька днів, більш точний час в ході досудового розслідування не представилось встановити, ОСОБА_3 , перебуваючи в м. Дніпро Дніпропетровської області, де зустрівся з невстановленою досудовим розслідуванням особою та отримав від вказаної особи підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, а саме підроблене посвідчення водія видане органом ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_3 , серія НОМЕР_2 , дата видачі 01.09.2024 терміном дії до 01.09.2054, яке не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, яке перебуває в офіційному обігу на території України.

Після чого, ОСОБА_3 маючи намір для подальшого використання завідомо підробленого посвідчення водія для пред`явлення уповноваженим особам на підтвердження права керувати транспортними засобами, якого у останнього не було, 04.02.2025 о 21 год. 58 хв., рухаючись на автомобілі марки «Rеnаult Megane» державний номерний знак НОМЕР_3 на вул. Шкільній в с. Верхівка Гайсинського району Вінницької області, керував вказаним транспортним засобом, який обладнаний засобами пасивної безпеки та був під час руху за кермом не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3 Правил дорожнього руху України. В подальшому за порушення правил дорожнього руху ОСОБА_3 було зупинено начальником Сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області відповідно до п.4 ч.1 ст. 31, п.1 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Під час перевірки необхідних документів водій ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на використання завідомо підробленого офіційного документу, а саме посвідчення водія видане органом ТСЦ 1242 на його ім`я, серія НОМЕР_2 , дата видачі 01.09.2024 терміном дії до 01.09.2054, достовірно знаючи, що він його не отримував у встановленому законом порядку, розуміючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з метою підтвердження права керування транспортним засобом, пред`явив начальнику Сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанту поліції ОСОБА_6 вказане підроблене посвідчення водія, яке виготовлено не за технологією та не в умовах поліграфічного підприємства, що здійснює випуск аналогічних документів, тобто використав завідомо підроблений документ.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.4 ст. 358 КК України, - використання завідомо підробленого документа.

Зазначені обставини були встановлені органом досудового розслідування, учасниками судового провадження не оспорюються, про що подана відповідна заява обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника - адвоката ОСОБА_7 , в якій обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, надав згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження. Крім того, обвинувачений та захисник не заперечували та надали згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, - використанні завідомо підробленого документа.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, не одружений, є військовослужбовцем, позитивно характеризується за місцем проходження служби, згідно з консультативним висновком спеціаліста лікаря-нарколога КНП «Калинівська ЦРЛ» від 05.02.2025 за допомогою не звертався, відповідно до консультативного висновку спеціаліста лікаря-психіатра КНП «Калинівська ЦРЛ» від 05.02.2025 за допомогою не звертався.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд вважає, що останньому відповідно до принципу індивідуалізації покарання необхідно призначити покарання за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу в межах санкції статті, що відповідає загальним засадам призначення покарання, викладеним у ст. 65 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень відповідно до вимог ст. 50 КК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 3816,72 грн.

Згідно з ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 374, 381, 382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн (вісімсот п`ятдесят гривень).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 3816,72 грн (три тисячі вісімсот шістнадцять гривень 72 копійки).

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 05 лютого 2025 року на посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 01.09.2024 органом ТСЦ 1242 на прізвище ОСОБА_3 , термін дії до 01.09.2054, яке упаковано до спеціального пакету «Національна поліція України ІСR 0156450».

Речовий доказ у кримінальному провадженні посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 01.09.2024 органом ТСЦ 1242 на прізвище ОСОБА_3 , термін дії до 01.09.2054 - знищити.

Відповідно до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1