Справа № 714/224/25
У Х В А Л А

"24" лютого 2025 р. м.Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2

розглянувши клопотання прокурора Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про ареш майна (матеріали кримінального провадження №0000020 від 13.02.2025 р.) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Як зазначено у клопотанні, в провадженні дізнавача відділення поліції №4 (м.Герца) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області знаходяться матеріали досудового розслідування внесені до ЄРДР 13 лютого 2025 р. за №0000020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України. Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стало те, що 12 лютого 2025 р. до відділення поліції надійшло повідомлення від відділу НОМЕР_1 прикордонного загону « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про те, що вказаного числа близько 12:25 год. на виїзд з України прибув автомобіль марки «DAF» д.н.з. НОМЕР_2 під керування громадянина ОСОБА_4 , мешканця с.Квітневе Дубнівського району Рівненської області, де під час здійснення огляду транспортного засобу у п/н «ОТЗ» виявлено ознаки можливого механічного втручання у vin-код вказаного автомобіля.

В ході огляду місця події вилучено транспортний засіб марки «DAF» (спеціалізований вантажний слідовий тягач) д.н.з. НОМЕР_2 та свідоцтво про його реєстрацію серії та номеру НОМЕР_3 .

Оскільки за постановою дізнавача від 13.02.2025 р. вказаний транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню, з метою уникнення їх знищення, втрати або пошкодження, прокурор просив накласти на них арешт.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд клопотання у його відсутності, просив клопотання задовольнити: накласти арешт на автомобіль, що полягає у забороні його відчуження.

Представник ТОВ «Гюалос», як особи щодо майна якого вирішується питання про арешт ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. Від нього до суду надійшла заява, згідно якої просить, у разі відсутності висновку експерта станом на день розгляду клопотання про арешт, накласти арешт на вантажний автомобіль «DAF» д.н.з. НОМЕР_2 без позбавлення права користування ним, оскільки автомобіль використовується ТОВ у господарській діяльності з міжнародного перевезення вантажів.

Дослідивши додані до клопотання письмові докази, слід зазначити про наступне.

Відповідно до ч.1 та п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, метою якого є досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди та може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речових доказів зазначених у статті 98 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен зокрема враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч.2 ст.173 КПК).

Звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна, прокурор як на правову підставу свого клопотання послався саме на необхідність накладення арешту на транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію за для забезпечення збереження речових доказів.

Нормою ст.98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

У відповідності до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів 13 лютого 2025 р. до ЄРДР внесене повідомлення про кримінальне правопорушення за №0000020 й розпочате досудове розслідування за ст.290 КК України - за фактом невідповідності vin-кода автомобіля марки «DAF» д.н.з. НОМЕР_2 , можливого механічного втручання у vin-код автомобіля.

З повідомлення про виявлення кримінального правопорушення від 12 лютого 2025 р. начальника відділу прикордонного загону підполковника ОСОБА_6 вбачається, що 12 лютого 2025 р. о 16.00 год. на виїзд з України прибув автомобіль марки «DAF» д.н.з. НОМЕР_2 під керування ОСОБА_7 закордонний паспорт НОМЕР_4 під час проведення огляду транспортного засобу у п/н «ОТЗ» з урахуванням спрацювання індикаторів профілю ризику №3_2024_01ЕК «Незаконне переміщення автотранспорту» виявлено знищення vin-коду транспортного засобу.

Згідно з протоколом огляду місця події від 12.02.2025 р., в ході огляду місця події на МПП «Порубне», що в с.Тереблече Чернівецького району Чернівецької області, було вилучено вказаний транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію, які за постановою дізнавача від 13.02.2025 р. визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Диспозиція ст.290 КК України передбачає кримінальну відповідальність за знищення, підробку або зміну ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова, або заміну без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що вилучений транспортний засіб відповідає ознакам речового доказу, визначеним у ст.98 КПК України, а накладення на нього арешту, з урахуванням обсягу обставин, які підлягають з`ясуванню під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000020, яке здійснюється за ст.290 КПК України, відповідатиме цілям такого арешту, визначеним ч.2 ст.170 КПК України.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи обставини справи, а саме використання транспортного засобу ТОВ у господарській діяльності з перевезення вантажів, суд доходить висновку про часткове задоволення клопотання прокурора та застосування арешту на транспортний засіб, що полягає у забороні його відчуження.

Крім того, оскільки відсутні дані про те, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії та номеру НОМЕР_3 містить ознаки підробки, чи отримане не в установленому порядку, підстав для накладення на нього арешту немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 110, 131, 170, 171, 173, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб «DAF» (спеціалізований вантажний слідовий тягач) д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ТОВ «Гюалос» (м.Дубно, вул.Замкова, 51, Рівненської області), що полягає у забороні його відчуження.

В іншій частині вимог прокурора відмовити.

Транспортний засіб «DAF» (спеціалізований вантажний слідовий тягач) д.н.з. НОМЕР_2 та свідоцтво про його реєстрацію серії та номеру НОМЕР_3 повернути власнику або іншій уповноваженій особі.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду протягом 5-ти днів.

Слідчий суддя