Справа № 550/1514/24
Провадження №1-кп/550/38/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_2 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000713 від 11.11.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черняківка, Полтавський (Чутівський) район, Полтавська область, громадянина України, українця, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, маючого інвалідність ІІІ групи, освіта середня спеціальна, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу.

Від імен Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» 1264-XII (далі - Закон 1264-XII) природні ресурси України є власністю Українського народу.

Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України, цим та іншими законами України.

Громадяни України мають право користуватися природними ресурсами України відповідно до цього та інших законів.

Відповідно до ст. 12 Закону 1264-ХІІ, громадяни України зобов`язані:

а) берегти природу, охороняти, раціонально використовувати її багатства відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища;

б) здійснювати діяльність з додержанням вимог екологічної безпеки, інших екологічних нормативів та лімітів використання природних ресурсів;

в) не порушувати екологічні права і законні інтереси інших суб`єктів;

г) вносити штрафи за екологічні правопорушення;

д) компенсувати шкоду, заподіяну забрудненням та іншим негативним впливом на навколишнє природне середовище.

Громадяни України зобов`язані виконувати й інші обов`язки у галузі охорони навколишнього природного середовища відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про рослинний світ» №591-XIV від 09.04.1999, (далі по тексту - Закону №591-ХІV), спеціальне використання природних рослинних ресурсів здійснюється за дозволом юридичними або фізичними особами для задоволення їх виробничих та наукових потреб, а також з метою отримання прибутку від реалізації цих ресурсів або продуктів їх переробки.

Спеціальне використання природних рослинних ресурсів загальнодержавного значення здійснюється за дозволом, що видається в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Спеціальне використання природних рослинних ресурсів місцевого значення здійснюється за дозволом, що видається в порядку, який визначається Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Лісового кодексу України, до лісового фонду України належать лісові ділянки, в тому числі захисні насадження лінійного типу, площею не менше 0,1 гектара.

Згідно до пп. 3 п. 2 Порядку поділу лісів на категорії та виділення особливо захисних лісових ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2007 №733 до лісів належать захисні ліси.

Відповідно до пп. 1 п. 7 Порядку поділу лісів на категорії та виділення особливо захисних лісових ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2007 №733, до категорії захисних лісів відносяться лісові ділянки, що виконують функцію захисту навколишнього природного середовища та інженерних об`єктів від негативного впливу природних та антропогенних факторів, зокрема лісові насадження лінійного типу (полезахисні лісові смуги, державні захисні лісові смуги, лісові смуги уздовж забудованих територій населених пунктів).

Згідно Правил утримання та збереження полезахисних лісосмуг, розташованих на землях сільськогосподарського призначення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №650 (далі по тексту - Правил), землекористувачами проводяться заходи з утримання та збереження полезахисних лісових смуг на підставі матеріалів лісовпорядкування або обстежень комісією з метою визначення необхідності проведення невідкладних заходів з поліпшення санітарного стану полезахисних лісових смуг, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій (аварій, стихійного лиха тощо) у пошкоджених, малоефективних, зріджених, відмираючих насадженнях, які втрачають свої захисні функції.

Матеріали лісовпорядкування затверджуються у порядку, визначеному статтею 48 Лісового кодексу України.

Комісія утворюється органом місцевого самоврядування або територіальним органом Держгеокадастру, до повноважень якого належить передача у власність або користування земельних ділянок під полезахисними лісовими смугами, протягом 14 календарних днів після отримання клопотання землекористувача про необхідність проведення невідкладних заходів у насадженнях полезахисних лісових смуг.

Головою комісії визначається представник органу місцевого самоврядування або територіального органу Держгеокадастру, до повноважень якого належить передача у власність або користування земельних ділянок підполезахисними лісовими смугами. До складу комісії включаються землекористувач (або його уповноважена особа), представники державного спеціалізованого лісозахисного підприємства, територіального органу Держлісагентства, органу місцевого самоврядування або територіального органу Держгеокадастру, до повноважень якого належить передача у власність або користування земельних ділянок підполезахисними лісовими смугами.

Для обстеження насаджень у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, земель, зарезервованих для заповідання, та об`єктів Смарагдової мережі до складу комісії включається також представник структурного підрозділу у сфері охорони навколишнього природного середовища обласної, Київської та Севастопольської міської держадміністрації, а на території Автономної Республіки Крим - органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері охорони навколишнього природного середовища.

У день проведення обстеження складається акт з визначенням характеристики лісомеліоративного стану насаджень, причини їх пошкодження, всихання, стану полезахисних лісових смуг, а також необхідності проведення заходів відповідно до цих Правил, строків їх проведення, способів і строків відновлення полезахисних лісових смуг, заходів щодо оздоровлення, запобігання зараженню або пошкодженню суміжних насаджень, який затверджується головою комісії.

Акт обстеження складається у двох примірниках. Перший примірник акта зберігається в орган і місцевого самоврядування або територіальному органі Держгеокадастру, що утворив комісію, другий примірник - у землекористувача.

Копію акта обстеження землекористувачі надають територіальним органам Держекоінспекції.

Для проведення рубок догляду, реконструктивних рубок видається лісорубний квиток відповідно до статті 69 Лісового кодексу України.

Згідно пункту 1 ч. 1 ст. 67 Лісового кодексу України, заготівля деревини може здійснюватись у порядку спеціального використання лісових ресурсів.

Відповідно до частини 1 статті 69 Лісового кодексу України, спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно.

У відповідності до пункту 2 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23.05.2007, лісорубний або лісовий квиток є основним документом, на підставі якого: здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів; ведеться облік дозволених до відпуску запасів деревини та інших продуктів лісу, встановлюються строки здійснення лісових користувань та вивезення заготовленої продукції, строки і способи очищення лісосік від порубкових решток, а також облік природного поновлення лісу, що підлягає збереженню; ведеться облік плати, нарахованої за використання лісових ресурсів.

Згідно із п. 3 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23.05.2007, лісорубний квиток видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами Держлісагенства (далі-органи Держлісагенства) на заготівлю деревини під час проведення рубок головного користування на підставі затвердженої в установленому порядку розрахункової лісосіки.

Відповідно до п. 8 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23.05.2007, лісовий квиток видається власником лісів або постійним лісокористувачем.

Всупереч вимогам усіх вищевикладених норм ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

У невстановлені слідством дату та час в ОСОБА_3 виник корисливий умисел на незаконну порубку дерев неподалік від с. Таверівка, Чутівська ТГ, Полтавський район, Полтавська область, а саме в захисному лісовому насадженні лінійного типу (геолокаційні дані 49°40'57.0 Пн, 35°11'35.5'' Сх) для власних потреб.

У подальшому, діючи з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , 10.11.2024, в період часу близько з 11.00 години до 14.30 години, діючи протиправно, всупереч ст.13 Конституції України, ст.ст. 4,12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 10 Закону України «Про рослинний світ», в порушення п. 3 Правил утримання та збереження полезахисних лісосмуг, розташованих на землях сільськогосподарського призначення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №650, пункту 1 ч. 1 ст. 67, ч. 1 ст. 69 Лісового кодексу України, пунктів 2,3,8 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23.05.2007, не маючи належним чином оформлених матеріалів лісовпорядкування, та акту обстеження насаджень, а також спеціального дозволу на використання лісових ресурсів аболісового квитка, діючи з прямим умислом на незаконну порубку, у захисному лісовому насадженні лінійного типу, неподалік від с. Таверівка, Чутівська ТГ, Полтавський район, Полтавська область, (геолокаційні дані 49°40'57.0 Пн, 35°11'35.5'' Сх), за допомогою власної бензинової ланцюгової пили «TRESZERTRS-7» в корпусі помаранчево - сірого кольору, шляхом повного відокремлення стовбура від кореня,здійснив незаконну порубку чотирьох сироростучих дерев породи «клен» з наступними діаметрами шийки кореня: 29 см, 28 см, 35 см та 30 см, - чим заподіяв майнової шкоди державі в особі Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області, згідно висновку експерта судової економічної експертизи №СЕ-19/117-24/20766-ЕК від 28.11.2024 на загальну суму 32 182,89 гривень, що у 21 раз перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян станом на 01.01.2024 та є істотною шкодою.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в незаконній порубці дерев у захисних насадженнях, що заподіяла істотну шкоду, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.246 КК України.

Представник потерпілої юридичної особи в судове засідання не з`явився. Учасники провадження, з врахуванням воєнного стану у державі не заперечували проти розгляду справи за відсутності представника потерпілої юридичної особи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, вказавши, що дійсно 10.11.2024 в період часу близько з 11.00 години до 14.30 години, він у захисному лісовому насадженні лінійного типу, неподалік від с. Таверівка, Чутівська ТГ, Полтавський район, Полтавська область, за допомогою власної бензинової ланцюгової пили «TRESZERTRS-7» в корпусі помаранчево - сірого кольору, здійснив незаконну порубку чотирьох сироростучих дерев породи «клен». У скоєному розкаявся.

Зважаючи на повне і беззаперечне визнання вини обвинуваченим, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст обвинувачення, переконавшись у добровільності його позиції, роз`яснивши обвинуваченому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, заслухавши думку учасників процесу, які не заявляли заперечень проти розгляду справи із застосуванням ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які характеризують його особу.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані органами досудового розслідування: за ч.1 ст.246 КК України як незаконна порубка дерев у захисних насадженнях, що заподіяла істотну шкоду.

Дослідженими в судовому засіданні матеріалами, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що останній за місцем мешкання характеризується посередньо, не працює, на обліку лікаря-нарколога не перебуває, перебуває обліку з 2008 року у лікаря-психіатра з діагнозом: легка розумова відсталість, в силу ст. 89 КК України не судимий, є інвалідом 3 групи.

В судових дебатах сторона обвинувачення просила визнати винним ОСОБА_3 за ч.1 ст.246 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2(два) роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити останню від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком 1(один) рік.

Захисник та обвинувачений не заперечували проти покарання запропонованого прокурором.

Суд, призначаючи покарання, керується положеннями ст.65 КК України, зокрема, враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст.67 КК України, не встановлено.

Враховуючи, ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який в силу ст. 89 КК України не судимий, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства та вважає необхідним призначити йому покарання у виді 2(двох) років позбавлення волі. При цьому застосувавши до ОСОБА_3 ст.ст.75,76 КК України, шляхом звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання з іспитовим строком на 1(один) рік, і покладання на останнього наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Саме такий вид покарання дозволить усвідомити обвинуваченому його негативну поведінку по відношенню до суспільства.

Також прокурором в інтересах держави в особі Чутівської селищної ради Полтавської області заявлено цивільні позови до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків у розмірі 32182,89 грн.

В обґрунтування цивільного позову зазначено, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення Чутівській селищній раді Полтавської області завдано матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню.

Прокурор в судовому засіданні підтримав даний позов, просив суд його задовольнити.

Обвинувачений, з думкою якого погодився його захисник, в судовому засіданні проти задоволення цивільного позову не заперечували.

Розглянувши вищевказаний цивільний позов, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

До прав потерпілого, відповідно до п.10.ч.1 ст. 56 КПК України, віднесено право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Частиною 2 ст. 127 КПК України визначено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

За ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. При цьому в ч. 5 КПК України визначено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і справедливості.

Під час судового розгляду було встановлено, що внаслідок винних дій обвинуваченого Чутівській селищній раді завдано матеріальну шкоду у розмірі 32182,89 грн, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

У зв`язку з чим, вимоги цивільного позивача про стягнення з ОСОБА_3 матеріальних збитків у сумі 32182,89 грн є законними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Арешт, накладений на тимчасово вилучене майно, скасувати, на підставі ч.4 ст.174 КПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 371, 373 - 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.246 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2(два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1(один) рік та з покладенням відповідно до ч.1 ч.3 ст. 76 КК України, на останнього наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 2387,70 грн в рахунок відшкодування витрат за проведення економічної експертизи, 4775,4 грн в рахунок відшкодування витрат за проведення трасологічних експертиз.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Чутівської селищної ради Полтавської області до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням на суму 32 182, 89грн. - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , паспорт НОМЕР_2, РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 на користь Чутівської селищної ради Полтавської області (смт Чутове, вул. Набережна. 9 Полтавської області, р/р UA0016704,одержувач ГУК у Полтавській області/тг смт Чутове/24062100) 32182 (тридцять дві тисячі сто вісімдесят дві) грн 89 коп матеріальних збитків.

Арешт, накладений на тимчасово вилучене майно на підставі ухвали слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 15 листопада 2024 року, а саме: бензинову ланцюгову пилу «TRESZERTRS-7» в корпусі помаранчево - сірого кольору, дров`яну деревину породи «Клен» різної довжини та діаметрів об`ємом близько 4 м. куб, 4 спили з пеньків - скасувати на підставі ч.4 ст.174 КПК України.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

- бензинову ланцюгову пилу «TRESZERTRS-7» в корпусі помаранчево - сірого кольору, дров`яну деревину породи «Клен» різної довжини та діаметрів об`ємом близько 4 м. куб. та 4 спили з пеньків - конфіскувати в дохід держави у відповідності до ст.96-1 КК України, застосувавши спеціальну конфіскацію.

- відеозаписи на оптичному диску типу DVD-R - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений через Чутівський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Надруковано в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1