ЄУ № 712/4455/25
Провадження №1-кп/712/658/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000742 від 18.02.2025, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Балаклея Черкаської області, українця, громадянина України, який є військовослужбовцем гранатометником 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу (з охорони та оборони важливого державного об`єкту № 221) 3 стрілецької роти (з охорони та оборони важливих державних об`єктів № 221, № НОМЕР_1 , 229) 1 стрілецького батальйону (з охорони та оборони важливих державних об`єктів) військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, раніше судимий вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30.12.2024 за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850,00 грн., зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у разі прийняття рішення щодо необхідності введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Президент України видає указ про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях і негайно звертається до Верховної Ради України щодо його затвердження та подає одночасно відповідний проект закону.

У такий спосіб, з моменту видання Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на території України з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 почав діяти воєнний стан, строком на 30 діб.

У подальшому, воєнний стан на території України багаторазово продовжувався, відповідно до Указів Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023 та № 451/2023 від 26.07.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024 та № 27/2025 від 14.01.2025 відповідними Законами України.

Тобто воєнний стан розпочався та діє на всій території України з моменту набрання чинності Указу Президента України всій території України з моменту введення воєнного стану в Україні» та Указів Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 34 Ук3/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023 та № 451/2023 від 26.07.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024 та № 27/2025 від 14.01.2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затверджених відповідними Законами України.

12.04.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснено призов ОСОБА_5 на військову службу під час мобілізації та направлено для її проходження до військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України № 84 від 12.04.2022, ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду гранатометника 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону вказаної військової частини.

У подальшому, згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України № 217 від 14.10.2023, ОСОБА_5 призначено на посаду гранатометника 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу (з охорони та оборони важливого державного об`єкту № 221) 3 стрілецької роти (з охорони та оборони важливих державних об`єктів № 221, № НОМЕР_1 , 229) 1 стрілецького батальйону (з охорони та оборони важливих державних об`єктів) військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25.03.1992 з 12.04.2022 солдат ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця і у подальшому почав проходити військову службу за призовом під час мобілізації, у зв`язку з чим повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, та ст. ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

03.06.2024 ОСОБА_5 було надано звільнення, після якого йому необхідно було прибути на службу до 10 год. 00 хв. 05.06.2024 до місця дислокації підрозділу у АДРЕСА_2 .

Однак, 05.06.2024 приблизно о 10 год. 00 хв. ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, з мотивів тимчасово не виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від несення обов`язків військової служби, не з`явився вчасно на службу до розташування військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього, поки 18.02.2025 не був затриманий слідчим Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, за адресою: м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, 17, в порядку, визначеному ст.208 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті визнав повністю. У вчиненому щиро розкаявся. Пояснив, що дійсно не прибув на службу до 10 год. 00 хв. 05.06.2024 до місця дислокації військової частини, тобто самовільно залишив військову частину, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи з виконанням обов`язків військової служби.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 5 ст. 407 КК України визнав повністю, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, сторона обвинувачення не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд вважає недоцільним дослідження доказів у справі, оскільки дані обставини ніким не оспорюються й у суду немає сумнівів у добровільності позиції сторін кримінального провадження та приймає рішення щодо проведення судового розгляду в даному кримінальному провадженні в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, вимоги якої роз`яснені сторонам кримінального провадження.

Суд, прийнявши до уваги добровільні пояснення обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, враховуючи обставини кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена та кваліфікує його дії за ч. 5 ст.407 КК України за ознаками умисних дій, які виразилися у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст. 65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який згідно з класифікацією, наведеною у ст.12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проходження служби характеризується не задовільно, на обліку у лікаря нарколога, лікаря психіатра не перебуває, раніше засуджений вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30.12.2024 за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850,00 грн., обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, і вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного та буде відповідати принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, який передбачений Європейською конвенцією захисту прав людини і основоположних свобод та відповідатиме його особі.

Крім того, під час судового розгляду встановлено, що вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30.12.2024, ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

При сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань (ч.1 ст.70 КК України).

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України, за яким ОСОБА_5 визнаний винуватим та засуджений у даному кримінальному провадженні, останній вчинив до ухвалення вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30.12.2024.

Судом встановлено, що штраф за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30.12.2024 обвинуваченим ОСОБА_5 не сплачено.

Отже, суд на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання покарань за даним вироком та покарання за вирокомСмілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30.12.2024, визначає остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, який на підставі ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 43 КПК України засудженим у кримінальному провадженні є обвинувачений, обвинувальний вирок суду щодо якого набрав законної сили. Тож початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі стосовно особи, яка перебуває під вартою, законодавець обліковує виключно з дня набрання законної сили обвинувальним вироком при цьому строк попереднього ув`язнення повинен бути зарахований до строку відбування покарання за правилами ст. 72 КК України.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 72 КК України, суд зараховує в строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення, починаючи з 18.02.2025.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою суд вважає необхідним до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Процесуальні витрати та речові докази у провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, - злочину передбаченого ч. 5 ст.407 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання покарань за даним вироком та покарання за вирокомСмілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30.12.2024, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, який на підставі ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Відповідно до правил ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання за даним вироком термін попереднього ув`язнення з 18.02.2025 по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1