ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2024 Справа №607/21498/24 Провадження №1-кп/607/2034/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001496 від 18 червня 2024 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Тернопіль, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.382 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.05.2022 у справі № 607/1770/22, яка набрала законної сили 27.06.2022, ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУПАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Досудовим розслідування встановлено, що 22.02.2023 у обвинуваченого ОСОБА_3 винник злочинний умисел на умисне невиконання вищевказаної постанови суду, що набрала законної сили.

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_3 достовірно знаючи про те, що постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.05.2022, яка набрала законної сили 27.06.2022, його притягнуто до адміністративної відповідальності та призначено покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки, маючи реальну можливість її виконувати, діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», усвідомлюючи, що протягом 3 років він зобов`язаний утриматися від керування транспортними засобами, з метою невиконання постанови суду, керував 22.02.2023 транспортним засобом.

Так, 22.02.2023 близько 15:20 год. обвинувачений ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz S320», р.н. НОМЕР_1 , та рухався по вул. Тарнавського в м. Тернопіль, де не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення із задньою частиною автомобіля Volkswagen Touarеg, р.н. НОМЕР_2 та в ході проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення працівниками поліції відносно ОСОБА_3 , складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ААБ №258012 за ст. 124 КУпАП та протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №039093 за ч. 1 ст. 130 КУпАП від 22.02.2023 року та винесено постанову за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, крім цього, постановою Тернопільського міськрайонного суду №607/3787/23 від 14.03.2023 року, яка набрала законної сили 10.04.2023 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки 3 місяці 14 днів.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/3787/23 від 14.03.2023, яка набрала законної сили 10.04.2023 ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці 14 (чотирнадцять) днів.

Відповідно до ч.1 ст. 129-1 Конституції України та ч.2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Досудовим розслідування встановлено, що 05.10.2023 у обвинуваченого ОСОБА_3 винник злочинний умисел на умисне невиконання вищевказаної постанови суду, що набрала законної сили.

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_3 достовірно знаючи про те, що постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.05.2022, яка набрала законної сили 27.06.2022, його притягнуто до адміністративної відповідальності та призначено стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки 3 місяці 14 днів, маючи реальну можливість її виконувати, діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», усвідомлюючи, що протягом 3 років 3 місяців 14 днів, він зобов`язаний утриматися від керування транспортними засобами, з метою невиконання постанови суду, керував 05.10.2023 транспортним засобом.

Так, 05.10.2023 року близько 22:43 год. обвинувачений ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки «Mazda 5», р.н. НОМЕР_3 , та рухався по вул. 15 Квітня в м. Тернопіль де за порушення Правил дорожнього руху України був зупинений працівниками Управління Патрульної Поліції Департаменту Патрульної Поліції в Тернопільській області та в ході проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення працівниками поліції відносно ОСОБА_3 , складено протокол за вчинення адміністративного правопорушення серії ААД № 630237 за ч. 5 ст. 126 КУпАП від 05.10.2023 року та постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/19756/23 від 19.10.2023 року, яка набрала законної сили 06.12.2023 року, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 (сім) років.

Крім цього, досудовим розслідування встановлено, що постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/19756/23 від 19.10.2023, яка набрала законної сили 06.12.2023, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 (сім) років.

Відповідно до ч.1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Досудовим розслідування встановлено, що 18.06.2024 у обвинуваченого ОСОБА_3 винник злочинний умисел на умисне невиконання вищевказаної постанови суду, що набрала законної сили.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 достовірно знаючи про те, що постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.10.2023, яка набрала законної сили 06.12.2023, його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 років, маючи реальну можливість виконувати її, діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», усвідомлюючи, що протягом 7 років він зобов`язаний утриматися від керування транспортними засобами, з метою невиконання постанови суду, керував 18.06.2024 транспортним засобом.

Так, 18.06.2024 року близько 13:00 год. обвинувачений ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки «Mazda 5», р.н. НОМЕР_3 , та рухався по вул. Лучаківського в м. Тернопіль де за порушення Правил дорожнього руху України був зупинений працівниками Управління Патрульної Поліції Департаменту Патрульної Поліції в Тернопільській області та в ході проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення працівниками поліції відносно ОСОБА_3 , винесено постанову за вчинення адміністративного правопорушення серії БАБ № 728311 за ч. 4 ст. 126 КУпАП від 18.06.2024 року та складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/14328/24 від 03.07.2024 року, яка набрала законної сили 30.08.2024 року, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 років 5 місяців 2 дні.

Вказаними діями, обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив кримінальні правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України, а саме умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.382 КК України, визнав повністю, розкаявся та підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини, однак відмовився давати пояснення на підставі ст. 63 КК України. Просив суд його суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.382 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.382 КК України, тобто умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до нетяжких злочинів, особу винного, який несудимий, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, його вік, сімейний стан, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, стан здоров`я; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить визнання вини та щире каяття обвинуваченим у вчиненні кримінальних правопорушень, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Суд приймає до уваги те, що покарання є заходом примусу, від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді позбавлення волі.

Водночас з врахуванням пом`якшуючих покарання ОСОБА_3 обставин, даних про його особу, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії на нього слід покласти передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України обов`язки, які на думку суду будуть необхідні і достатні для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. При цьому суд враховує і відношення обвинуваченого до вчиненого, оцінки негативно своїх дій та бажання ОСОБА_3 стати на шлях виправлення, не вчиняти правопорушень в майбутньому.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.382 КК України, та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1