У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Полтавського районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001923 від 10.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 308 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням про арешт майна у кримінальному №0001923 від 10.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 308 КК України.

В обгрунтування клопотання зазначає, що у провадженні СВ Полтавського районного управління ГУ НП в Полтавській області знаходяться матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001923 від 10.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 308 КК України.

10.12.2024 р. о 06 год. 33 хв. до ЧЧ Полтавського РУП надійшло повідомлення від працівників поліції, що під час перевірки документів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 останній повідомив, що має при собі наркотичну речовину у вигляді пігулок, а саме метадону у кількості 10 штук, котрими останній заволодів шахрайським шляхом під час замісної терапії.

10.12.2024 року проведено огляд на відкритій ділянці місцевості, що за адресою: м. Полтава, вул. Козака буд. 10-А, під час якого було виявлено ОСОБА_4 , який добровільно на законну вимогу працівникам поліції видав: блістер із 10 пігулками «Метадон-3Н», який поміщено до спец. пакету НПУ №ICR0109849; лист призначення, номер медичної карки 1338, хворого ОСОБА_4 , яку поміщено до спеціального пакету НПУ №№ ICR0109849.

10.12.2024 року вище вказані: блістер із 10 пігулками «Метадон-3Н», лист призначення, номер медичної карки 1338, хворого ОСОБА_4 визнано речовими доказами.

Враховуючи, що зазначені речі мають ознаки вчинення злочину та можуть містити інформацію, що становить інтерес для подальшого досудового розслідування, з метою попередження її знищення, приховання та інших дій, відповідно до ч. 1, ч. 7 ст. 236 КПК України в ході проведених оглядів, зазначену речові докази вилучено.

Проведеним досудовим розслідуванням установлено, що вилученні:1 блістер із 10 пігулками «Метадон-3Н», лист призначення, номер медичної карки 1338, хворого ОСОБА_4 мають значення речового доказу, тобто зберегли на собі сліди вчинення злочину та інші відомості, які можуть бути використані як докази факту та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі наведеного, приймаючи до уваги, що виявлені та вилучені предмети, речі та інше майно в ході оглядів мають значення речових доказів, та враховуючи, що вони можуть бути використані під час досудового розслідування для доказування обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлення причетних до злочину осіб, а також з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий просить задовольнити клопотання.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, слідчий надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений.

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Встановлено, що у провадженні СВ Полтавського районного управління ГУ НП в Полтавській області знаходяться матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001923 від 10.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 308 КК України.

10.12.2024 р. о 06 год. 33 хв. до ЧЧ Полтавського РУП надійшло повідомлення від працівників поліції, що під час перевірки документів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 останній повідомив, що має при собі наркотичну речовину у вигляді пігулок, а саме метадону у кількості 10 штук, котрими останній заволодів шахрайським шляхом під час замісної терапії.

10.12.2024 року проведено огляд на відкритій ділянці місцевості, що за адресою: м. Полтава, вул. Козака буд. 10-А, під час якого було виявлено ОСОБА_4 , який добровільно на законну вимогу працівникам поліції видав: блістер із 10 пігулками «Метадон-3Н», який поміщено до спец. пакету НПУ №ICR0109849; лист призначення, номер медичної карки 1338, хворого ОСОБА_4 , яку поміщено до спеціального пакету НПУ №№ ICR0109849.

10.12.2024 року вище вказані блістер із 10 пігулками «Метадон-3Н», лист призначення, номер медичної карки 1338, хворого ОСОБА_4 визнано речовими доказами.

Слідчим доведено, що майно, що вилучено під час проведення огляду місця події від 10.12.2024 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучене, відповідно до протоколу огляду місця події від 10.12.2024 року майно, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Полтавського районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001923 від 10.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 308 КК України- задовольнити.

Накласти арештна 1 блістер із 10 пігулками «Метадон-3Н», лист призначення, номер медичної карки 1338, хворого ОСОБА_4 , до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1