Житомирський апеляційний суд
Справа №295/7686/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/97/25
Категорія п.п. 4, 6, 12, ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника служби у

справах дітей ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження №295/7686/20 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Богунського районного суду м.Житомира від 07.10.2024 відносно

ОСОБА_10 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 4, 6, 12, ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, та

ОСОБА_11 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 4, 6, 12, ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України,

в с т а н о в и в:

зазначеним вироком ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.п.4, 6, 12 ч.2 ст.115 КК України та призначено покарання:

-за ч. 4 ст. 187 КК України - 8 років позбавлення волі з конфіскацією частини належного йому на праві власності майна;

-за п.п. 4,6,12 ч. 2 ст. 115 КК України - 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_10 остаточне покарання 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Відповідно ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_10 покарання приєднати частково невідбуте ним покарання за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 19.12.2019 року та призначено остаточне покарання - 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_10 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 27.03.2020 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 обраховано з дня набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в солідарному порядку на користь потерпілої ОСОБА_13 6497,32 грн на відшкодування матеріальної шкоди та 490000 грн на відшкодування моральної шкоди, а всього 496 497,32 грн.

Стягнуто з ОСОБА_11 3268,80 грн та ОСОБА_12 3268,80 грн на користь держави процесуальні витрати за проведення Житомирським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз судово-товарознавчих експертиз.

Стягнуто з ОСОБА_11 7650,15 грн та ОСОБА_12 7650,15 грн на користь держави процесуальні витрати за проведення біологічних експертиз.

Стягнуто з ОСОБА_11 17303,06 грн та ОСОБА_12 17303,06 грн на користь держави процесуальні витрати за проведення Державним науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України біологічних експертиз.

Арешт на майно накладене ухвалами слідчих суддів Корольовського районного суду м. Житомира від 31.03.2020, скасовано. Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 15.04.2020, скасовано.

Питання про речові докази вирішено у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_11 , проте вирок в цій частині ніким з учасників судового розгляду в апеляційному порядку не оскаржено.

Відповідно до вироку суду першої інстанції, 26.03.2020 близько 18 години ОСОБА_14 разом зі своїм товаришем ОСОБА_15 перебували в яру, що знаходиться за будинком №47 по вул. Крошенській в м. Житомирі, де розпивали алкогольні напої.

У цей час до них підійшли ОСОБА_11 з ОСОБА_10 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, та між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин розпочався конфлікт, в результаті чого у ОСОБА_11 та ОСОБА_10 виник спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, вчинений ОСОБА_11 , який раніше вчиняв розбій, та умисного вбивства ОСОБА_14 з корисливих мотивів та особливою жорстокістю.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 дістав із правої кишені штанів ножа. ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , сприйнявши вказані дії, як реальну загрозу життю і здоров`ю почали тікати, а ОСОБА_10 та ОСОБА_11 побігли за ними.

Наздогнавши ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , продовжуючи свої злочинні дії, у ході розбійного нападу, за попередньою змовою, з корисливих мотивів, з особливою жорстокістю вчинили умисне вбивство потерпілого.

Так, ОСОБА_11 , піднявши із землі частину цеглини, кинув її в обличчя ОСОБА_14 , а ОСОБА_10 наніс йому ножем множинні удари в шию з права. В наслідок отриманих ударів ОСОБА_14 впав на землю.

Також, з метою заподіяння смерті ОСОБА_11 , взявши у ОСОБА_10 ножа, наніс в шию потерпілого ще декілька ударів.

В результаті спільних умисних злочинних дій ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження у вигляді: синця та садна на обличчі, колото-різаних ран на шиї, які утворились від дії тупого(их) предмету(ів) незадовго до моменту смерті, на лівому та правому плечі, які утворились від неодноразової проникаючої дії колючо-ріжучого контакту не менше 37-ми контактів, який має лезо та обух з невираженими ребрами та входить в комплекс поєднаної травми голови, тулуба, супроводжувались гострою крововтратою, мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті та ознаки тяжких тілесних ушкоджень при житті за ознакою небезпеки для життя.

Смерть ОСОБА_14 настала від геморагічного шоку, як наслідок масивної крововтрати, зовнішньої кровотечі з множинних колото-різаних ран шиї та тулубу.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_10 та неповнолітній ОСОБА_11 заволоділи майном ОСОБА_14 , а саме: курткою вартістю 314 грн. 76 коп., кофтою вартістю 289 грн. 80 коп., футболкою вартістю 263 грн. 86 коп., штанами вартістю 330 грн. 87 коп., кросівками вартістю 420 грн., мобільним телефоном марки «DODGEE» моделі «Х90» вартістю 714 грн., запальничкою вартістю 140 грн. 14 коп., срібним ланцюжком вартістю 94 грн. 56 коп. на загальну суму 2568 грн. 02 коп.

Після цього разом скинули тіло ОСОБА_14 в яр і залишили місце вчинення злочину.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині ОСОБА_14 , вчиненому з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, вчиненому з особливою жорстокістю ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене п. п. 4, 6, 12, ч. 2 ст. 115 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), спрямованого на заволодіння майном із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, за попередньою змовою групою осіб, вчиненими особою, яка раніше вчиняла розбій, ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), спрямованого на заволодіння майном із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 просить скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначення йому покарання - конфіскації майна, оскільки у його у власності відсутнє на праві власності будь-яке майно.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_10 підтримані захисниками, пояснення прокурора в заперечення апеляційних вимог, дослідивши матеріали судового провадження, а також вирок суду в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_10 , правильність встановлених фактичних обставин кримінального провадження та правова кваліфікація їх дій за п.п. 4, 6, 12, ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, ніким з учасників судового розгляду не оскаржується, тому наведені обставини апеляційним судом не перевіряються.

Перевіряючи апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_10 , які зводяться до його незгоди в застосуванні при призначенні покарання конфіскації майна, оскільки у його власності відсутнє на праві власності будь-яке майно, суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними оскільки вони не ґрунтуються на вимогах, як закону України про кримінальну відповідальність, так і кримінального процесуального закону.

Так, у відповідності до вимог ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.

Так, оскаржуваним вироком ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.п.4, 6, 12 ч.2 ст.115 КК України та призначено покарання: за ч.4 ст. 187 КК України - 8 років позбавлення волі з конфіскацією частини належного йому на праві власності майна; за п.п.4, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України - 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_10 остаточне покарання 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна. Відповідно ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_10 покарання приєднати частково невідбуте ним покарання за вироком Богунського районного суду м.Житомира від 19.12.2019 року та призначено остаточне покарання - 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини (в даному випадку ч.4 ст.187 та п.6 ч.2 ст.115 КК України), а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості, і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Таким чином, за вище зазначені кримінальні правопорушення, передбачені санкціями ч.4 ст.187 та п.6 ч.2 ст.115 КК України, передбачено відповідні покарання з обов`язковою конфіскацією майна.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції, призначивши обвинуваченому ОСОБА_10 покарання у виді конфіскації майна, яке передбачено санкцією ч.4 ст.187 та п.6 ч.2 ст.115 КК України, діяв у відповідності до вимог Закону України про кримінальну відповідальність.

Апеляційні посилання обвинуваченого ОСОБА_10 на відсутність у його володінні відповідної власності не є тою обставиною, котра виключає визначену кримінальним законом підставу призначення йому покарання у виді конфіскації всього належного йому на праві власності майна.

За таких обставин оскаржений вирок суду першої інстанції щодо обвинуваченого ОСОБА_10 є законним та обґрунтованим, підстави для скасування чи зміни вироку з мотивів викладених в апеляційній скарзі обвинуваченого відсутні.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Богунського районного суду м.Житомира від 07.10.2024 відносно ОСОБА_10 без змін.

На ухвалу апеляційного суду учасниками судового розгляду справи можуть бути подані касаційні скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим який тримається під вартою, протягом того ж часу з моменту вручення йому копії рішення.

Судді :