УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про зміну запобіжного заходу в рамках кримінального провадження № 0000101 від 07.10.2024 року ,

ВСТАНОВИВ:

1. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

До слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Обґрунтовуючи клопотання щодо існування підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_4 , захисник зазначив такі аргументи:

- органом досудового розслідування та прокурором не доведено наявність в діях ОСОБА_4 кваліфікуючих ознак, передбачених у ч.3 ст.368 КК України та взагалі ознак складу злочину, передбаченого ст. 368 КК України чи будь-якого іншого злочину;

- ризики суттєво зменшилися, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості (фактичні докази) стосовно того, що ОСОБА_4 має намір переховуватися від органів досудового розслідування або суду, впливати на будь-яких осіб, перешкоджати кримінальному провадженню, або вчинити інше кримінальне правопорушення;

- підозрюваний ОСОБА_4 має незадовільний стан здоров`я, є лікарем, працював у авіаційних бригадах на Херсонському напрямку, має міцні соціальні зв`язки, має вагітну дружину, малолітню дитину, місце роботи, до кримінальної відповідальності не притягувався, його життя в умовах ізоляції перебуває під загрозою;

- перебування підозрюваного ОСОБА_4 під вартою також покладає великий тягар на його сім`ю.

2. Позиції учасників кримінального провадження щодо поданих клопотань

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , посилаючись на викладені у ньому обставини та долучені докази. Зокрема просив долучити до матеріалів клопотання копії письмових доказів, та допитати в якості свідка дружину підозрюваного громадянку ОСОБА_7 . Додатково зазначив, що єдиним «доказом» причетності підзахисного ОСОБА_4 до протиправних дій, з наданих обвинуваченням матеріалів, є показання сумнівного «свідка» - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діям якого не надано оцінки органом досудового розслідування. З самих матеріалів, наданих слідчим стороні захисту вбачається, що ОСОБА_4 не мав будь-яких можливостей на встановлення ступеню втрати працездатності особами (встановлення групи інвалідності) колегіальним органом МСЕК чи надання відстрочки колегіальними органами ТЦК та СП, оскільки ніколи не був та не є посадовою особою цих органів. Також з цих же матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 не здійснював лікування ОСОБА_8 , не складав будь-яких медичних документів щодо його стану здоров`я. Станом на теперішній час ОСОБА_8 не встановлено ступеню втрати працездатності особами (встановлення групи інвалідності) колегіальним органом МСЕК, відповідні документи з заявою ОСОБА_8 до МСЕК не надходили. Стороною обвинувачення навіть не допитано ОСОБА_8 з обставин нібито надання неправомірної вигоди ОСОБА_4 на момент застосування слідчим суддею виключного запобіжного заходу до ОСОБА_4 не враховано, що після проведення 18.10.2024 обшуку за місцем мешкання підзахисного він не покидав межі населеного пункту, за першою вимогою слідчого з`явився 23.10.2024 до приміщення ТУ ДБР, розташованого в місті Миколаєві (з дислокацією в м. Одесі) для допиту. До підзахисного ОСОБА_4 , до 28.10.2024, жодних запобіжних заходів не застосовувалось, повідомлень про підозру не пред`являлось. Стороною захисту неодноразово заявлялись клопотання слідчому в порядку ст. 220 КПК України, в тому числі щодо проведення допиту ОСОБА_4 з обставин інкримінованих підзахисному дій, однак зазначене не виконано по теперішній час. Своєю поведінкою підзахисний ОСОБА_4 вказує на співпрацю з органом досудового розслідування, направлену на якнайшвидше завершення досудового розслідування. Зазначене, між іншим, підтверджується тією обставиною, що 23.10.2024 підзахисний ОСОБА_4 прибув за першим викликом слідчого для надання показань щодо обставин подій. Звернув увагу, що його підзахисний ОСОБА_4 є лікарем, який з самого початку повномасштабного вторгнення на територію України рятує життя та в прямому сенсі слова «ставить на ноги» поранених захисників України, працював в авіаційних бригадах санавіації на передовій на Херсонському напрямку. Також стверджує, що у підозрюваного погіршився стан здоров`я тому перебування останнього в умовах ізоляції та військового стану в Україні, може знаходитися під невиправданою загрозою, оскільки ДУ «ОСІ» МЮ України не обладнано сховищами на випадок повітряної чи ракетної загрози. Просив звернути увагу, що згідно наданих довідок про доходи у підозрюваного не має фактичної можливості внести розмір застави, при цьому дружина на даний час не працює. Також зазначив, що підозрюваний хворів до початку повномасштабного вторгнення.

У зв`язку з викладеним просив задовольнити клопотання та змінити ОСОБА_4 запобіжний захід на особисте зобов`язання.

Захисник ОСОБА_6 , підтримав думку захисника ОСОБА_5 , між тим зазначив, що визначена сума застави як альтернативного запобіжного заходу є завідомо непомірною як для підозрюваного так і для його родини.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію своїх захисників, просив змінити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Повідомив, що він хворіє, з 28 листопада 2024 року перебуває в медичній частині, а 05.12.2024 року через погіршення стану здоров`я втратив свідомість, та було викликано швидку допомогу.

Прокурор ОСОБА_3 просив долучити до матеріалів клопотання запит слідчого до ІНФОРМАЦІЯ_2 ; протоколи допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; довідку ВЛК видану на ім`я ОСОБА_10 та копію паспорта останнього. Заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу підозрюваному, посилаючись на наступні обставини: перебування дружини підозрюваного у вагітному стані та виховання малолітнього сина не може бути підставою для зміни запобіжного заходу, більш того на його думку родичі дружини можуть надати їй допомогу у вихованні сина; в ОСІ діє медична частина, яка може в повному обсязі надати допомогу підозрюваному; обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, була підтверджена апеляційним судом; ризики які були встановленні при застосуванні запобіжного заходу були обґрунтовані та достатні; інвалідність ОСОБА_4 отримав не законно; звернув увагу, що наразі проводиться низька слідчих дій, призначено комплекс експертиз; розмір застави визначено з урахуванням майнового стану підозрюваного та його родини. Одночасно прокурор у судовому засіданні повідомив, що: в даному кримінальному провадженні не має нових епізодів вчинення злочину; іншим особам не повідомлено про підозру; призначено ряд експертиз по вилученій медичній документації

3. Положення закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою

При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою (ч. 3 ст. 176 КПК).

Відповідно до ст. 201 КПК підозрюваний, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до Вищого антикорупційного суду клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 201 КПК клопотання про зміну запобіжного заходу розглядається згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

-незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідні ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

4. Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази

З матеріалів клопотання встановлено, що слідчими Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000101 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.10.2024 у якому ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

30.10.2024 року слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси була постановлена ухвала відповідно до якої до підозрюваного ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 3033 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 10 001 484 грн. та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК.

Ухвалою колегії суддів Одеського апеляційного суду від 07.11.2024 року ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.10.2024 скасовано, постановлено нову якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 1650 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 4 996 200 грн. та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК

5. Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали за наслідками розгляду клопотання захисника

На стадії досудового розслідування клопотання про зміну запобіжного заходу має передбачати виникнення після постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу нових обставин, які безпосередньо можуть свідчити про зміну, зменшення чи збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Тому слідчий суддя не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, що виникають у зв`язку з плином часу досудового розслідування і можуть вплинути на застосований до підозрюваного відповідний захід або спосіб його виконання. Такий висновок опосередковано ґрунтується на приписах ч. 5 ст. 201 КПК, яка унеможливлює подання підозрюваним, його захисником клопотання про зміну запобіжного заходу протягом тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу.

У зв`язку з цим, реалізація права на звернення до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу обумовлена не тим, що відповідний суб`єкт не погоджується із застосованим запобіжним заходом. Інститут зміни запобіжного заходу пов`язаний з виникненням нових обставин, які впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим ризикам кримінального провадження.

З огляду на зазначене, враховуючи аргументи сторони захисту та законодавчі вимоги до ухвалення відповідного рішення, слідчий суддя наведе обставини та надасть оцінку питанням, які потребують розв`язання, у такому порядку: (1) щодо обґрунтованості підозри у вчиненні кримінального правопорушення; (2) щодо існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК; (3) щодо інших доводів сторони захисту.

5.1 Щодо обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення

З наданої у судовому засіданні ухвали слідчого судді від 30.10.2024 встановлено, що під час застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, слідчим суддею був зроблений висновок, що дані, які містять у наданих копіях матеріалів кримінального провадження можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Такі висновки також містяться в ухвалі Одеського апеляційного суду від 07.11.2024 року.

Оскільки сторона захисту не вказувала на нові обставини, що можуть свідчити про необґрунтованість підозри щодо ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, слідчий суддя не вдаватиметься до оцінки відповідних обставин.

5.2 Щодо існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК

У своєму клопотанні захисник ОСОБА_5 , обґрунтовуючи підстави для зміни запобіжного заходу, застосованого ухвалою слідчого судді посилається, зокрема, на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, з огляду на належну процесуальну поведінку підозрюваного. Загалом такі твердження захисника зводяться до відсутності ризиків: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків, у цьому кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та ризику знищення, сховання або спотворення будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Слідчий суддя частково погоджується з такими доводами сторони захисту, з огляду на таке.

5.2.1 Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду

Так, ризик переховування обумовлюється можливістю притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для підозрюваного наслідками і суворістю передбаченого покарання, оскільки кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 368 КК, у якому підозрюється ОСОБА_4 , є тяжким корупційним злочином, санкції якого, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Важливим аспектом є також те, що звільнення від відбування покарання з випробуванням чи призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, за вчинення корупційного злочину КК не передбачено (ст. 69, 75 КК).

За таких обставин, слідчий суддя вважає вірогідним переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та враховуючи відсутність можливості уникнути відбування покарання.

Водночас слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту про те, що на відсутність ризику переховування вказує на співпрацю з органом досудового розслідування та наявність міцних соціальних зв`язків, оскільки ця обставина не може виключати можливість нелегального перетину кордону ОСОБА_4 з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

5.2.2 Ризик незаконного впливу на свідків, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку, на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Посилання сторони захисту на те, що підозрюваним не здійснювався та він не мав та не має наміру здійснювати вплив на свідків, експертів, спеціалістів лише вказує на виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків і не може спростовувати ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

5.2.3. Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Слідчий суддя бере до уваги, що предметом розслідування у цьому кримінальному провадженні є обставини травня 2024, що свідчить про те, що активна фаза слідства пройшла, і вплив підозрюваного на перешкоджання слідству є мінімальним.

Прокурором у судовому засіданні не доведено, що у теперішній час не встановлені всі обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. На думку слідчого судді, у органу досудового розслідування було достатньо часу для встановлення всіх учасників вчинення правопорушення, інших можливих епізодів вчинення злочину, місця перебування інших речей, предметів та документів, які можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

При цьому, прокурором у судовому засіданні не зазначено, яку саме із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може бути знищено, сховано або спотворено, то такий ризик можна вважати нівельованим. Більш того як запевнив прокурор, в рамках даного кримінального провадження нових епізодів злочину виявлено не було, що свідчить про відсутність підстав вважати, про ризик знищення будь-яких речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження.

Також перевіряючи наявність на цій стадії даного ризику, слідчий суддя виходить з того, що стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження факту того, що наразі органом досудового розслідування вчиняються дії з відшукання певних речей чи документів які мають значення для даного кримінального провадження.

Тобто на теперішній час даний ризик втратив свою актуальність.

5.2.4 Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На думку слідчого судді вказаний ризик також втратив свою актуальність, оскільки встановлюючи даний ризик при обранні запобіжного заходу ОСОБА_4 було посилання на зв`язки з іншими органами державної влади, у зв`язку з його займаною посадою, проте зважаючи на стадію досудового розслідування, проведення слідчих (розшукових дій), з метою встановлення всіх епізодів злочину ці доводи є недостатніми, неконкретизованими, та не переконливими.

Слідчий суддя не може констатувати, що саме дане кримінальне провадження несе суспільний резонанс, оскільки займана підозрюваним ОСОБА_4 посада (лікар анестезіолог) не відноситься до керівницького складу, також під час проведення ряду обшуків у підозрюваного не було виявлено та вилучено значних грошових коштів, дорогоцінностей, люксових автомобілів та розкішного нерухомого майна.

Отже, з часу постановлення ухвали слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перестали існувати два ризи, передбачені п. 2 та 4 ч. 1 ст. 177 КПК.

6. Значення інших обставин в контексті встановлених ризиків

Припинення ризиків знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином обумовлює можливість зміни запобіжного заходу, однак вочевидь не в тому про який зазначає захисник.

Зі свого боку, згідно ст. 179 КПК України зі змісту поняття запобіжного заходу - особисте зобов`язання у його співвідношенні до інших запобіжних заходів вбачається, що це найменш суворий запобіжний захід, а за вимогами ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування будь-якого запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання зміни запобіжного заходу на інший, більш м`який, вирішальним є наявність ризику переховування від органу слідства та суду, ризику впливу на свідків та підозрюваних.

Інший запобіжний захід, не пов`язаний з обмеженням права особи (підозрюваного) вільно пересуватись (домашній арешт чи особисте зобов`язання, про застосування якого у своєму клопотанні просить захист), не зможе в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та попередити можливе настання негативних наслідків у цьому кримінальному провадженні, які були встановлені раніше.

Тому, клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу в цій частині задоволенню не підлягає.

Застосування до підозрюваного в якості альтернативного запобіжного заходу у виді застави зменшує до мінімуму вказані ризики, що не здатне забезпечити застосування такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання, оскільки не буде тим стримуючим фактором, який би забезпечив належну процесуальну поведінку підозрюваного протягом всього часу кримінального провадження і суттєво зменшив такі ризики.

З огляду на зазначене, враховуючи положення ч. 4 ст. 182 КПК, слідчий суддя вважає, що виключення ризиків передбачені п. 2 та 4 ч. 1 ст. 177 КПК може бути підставою для зміни запобіжного заходу шляхом зменшення розміру застави.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Усталена практика Європейського суду з прав людини передбачає у разі належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого, пом`якшувати умови обмеження прав та свобод людини, пов`язані з застосуванням запобіжного заходу.

Розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб утримати його від втечі (рішення GAFA v. MALTA, № 54335/14).

За ініціативою сторони захисту в якості свідка було допитано дружину підозрюваного громадянку ОСОБА_7 , яка повідомила, що вона перебуває на 19 тижні вагітності, через проблеми зі здоров`ям їй рекомендовано госпіталізація в стаціонар пологового будинку «на збереження», разом з тим на утриманні також знаходиться малолітній син 2020 року народження, за яким потрібен догляд. Свідок також повідомила, що ніхто з родичів не може їй допомогти виховувати сина, оскільки працюють, з метою надання їй фінансової допомоги, а лікарі заборонили їй зайві навантаження, в тому числі піднімати дитину на руки. Зважаючи на вказане стверджувала, що їй наразі вкрай потрібна допомога чоловіка.

Вказаний факт не може залишитися поза увагою та враховується при зміні запобіжного заходу підозрюваному, якому раніше не надавалася оцінка слідчим суддею, адже відповідна обставина, на переконання слідчого судді, вказує на посилення соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_4 через необхідність догляду за малолітнім сином, та очевидну допомогу вагітній дружині.

Додані до клопотання матеріали сторони захисту свідчать про те, що матеріальний стан підозрюваного ОСОБА_4 не відповідає обставинам цього кримінального провадження. Об`єктивної можливості внести визначений розмір застави, у повному або частковому обсязі, ні підозрюваний ОСОБА_4 ні його родина (дружина, матір) не мають, оскільки: усе належне їм на праві власності майно арештоване, тому варіант відчуження його з метою отримання грошей на внесення застави не розглядається; підозрюваний півтора місяці перебуває під вартою та не отримує доход; дружина підозрюваного ОСОБА_7 перебуває на 19 тижні вагітності, та має на утриманні малолітнього сина 2020 року народження, за яким через малолітній вік потрібен догляд.

Також слідчий суддя враховує і стан здоров`я самого ОСОБА_4 який має певні тяжкі захворювання ( медична документація долучена до клопотання), та обставина, що весь час перебування в слідчому ізоляторі він знаходиться в медичній частині вказує на погіршення його стану здоров`я та необхідності лікування.

Таким чином слідчий суддя бере до уваги проблемі підозрюваного зі здоров`ям та необхідність отримання належної медичної допомоги, яку не завжди можна отримати у тимчасовому слідчому ізоляторі, в якому він перебуває.

Відомості з долученої медичної документації, свідчать, про те, що він є особою, яка потребує медичного нагляду, враховуючи діагностовано у нього захворювання, виникнення та перебіг яких є неконтрольованим процесом. Належний медичний нагляд та надання хворому медичних послуг, з врахуванням перебування його під вартою, є необхідними заходами, спрямованими на забезпечення невід`ємного права особи на життя.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає доречним з`ясувати питання щодо визначення належного розміру застави.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях наголошував на тому, що питання, щодо розміру застави є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5 Конвенції, тому органи влади повинні докладати максимум зусиль для встановлення належного розміру застави.

За час перебування під вартою, підозрюваний не зміг внести визначений розмір застави. Прокурором не надано належних документів, які зібрані після обрання запобіжного заходу підозрюваному, щодо належності у його власності активів, за рахунок яких він міг внести визначену суму застави.

Щодо того, що під час обрання запобіжного заходу було визначено розмір застави у розмірі 4 996 200 гривень, слідчий суддя враховує, що при обранні запобіжного заходу стороною обвинувачення зазначалося, що дій певна група осіб, яка отримує за свою діяльність грошову винагороду в значному розмірі, що вирішується питання щодо повідомлення про підозру іншим особам, а також про повідомлення про підозру ОСОБА_4 по іншим епізодам.

Між тим як повідомив в судовому засіданні прокурор за цей час, будь якій особі про підозру не повідомлялося, інші особи причетні до злочину не встановлені (дорече саме ті до чиїх обов`язків входило оформлення інвалідності, так як згідно підозри роль ОСОБА_4 є посередник), самому ОСОБА_4 також не повідомлялося про підозру по новим злочинам.

Тому, слідчий суддя, враховуючи викладені вище обставини, соціальні зв`язки підозрюваного, знаходження на його утримані вагітної дружини яка потребує допомоги, неповнолітньої дитини, позитивні характеристики з місця роботи, його стан здоров`я, те що він має групу інвалідності ( прокурор зазначив, що вона отримана незаконно, але при цьому, будь яких доказів не надав) вважає за необхідне встановити заставу меншого розміру, що дозволить стримати підозрюваного від втечі та з такою ж вірогідністю дозволить забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків у цьому кримінальному провадженні, оскільки саме це є основною метою застосування запобіжного заходу, а не покарання особи, вина якої не встановлена вироком суду.

На підставі наведеного, керуючись ст. 131-132, 176-178, 182, 201, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про зміну запобіжного заходу в рамках кримінального провадження № 0000101 від 07.10.2024 року задовольнити частково.

Застосований до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно з ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.11.2024 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з можливістю внесення застави, змінити, в частині визначеного розміру застави, визначивши її у розмірі 49 (сорока дев`яти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 148 372 (сто сорок вісім триста сімдесят дві ) грн. 00 коп.

У задоволені решти вимог клопотання відмовити.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком до 26.12.2024 року, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

не відлучатися за межі Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утримуватися від спілкування із свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1