Справа № 138/2652/24
Провадження №11-сс/801/861/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі:

секретаря ОСОБА_5

власника майна ОСОБА_6

представника власника майна ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10 вересня 2024 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000348 внесеному до ЄРДР 25.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, -

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Згідно матеріалів судового провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10 вересня 2024 року задоволено клопотання слідчого СВ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000348 внесеному до ЄРДР 25.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Накладено арешт на наступні речі, а саме:

- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A05s», із сім-картою оператора: НОМЕР_1 , ІМЕІ 1): НОМЕР_2 , 2): НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- мобільний телефон марки «Моторола» моделі G-60, із сім-картою оператора: НОМЕР_4 , ІМЕІ 1): НОМЕР_5 , 2): НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- транспортний засіб марки «Volkswagen» PASSAT з реєстраційним номером НОМЕР_7 зеленого кольору, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 належить ОСОБА_6 ;

із позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном.

Мотивуючи прийняте рішення суд зазначив, що слідчим доведено необхідність здійснення такого арешту, обґрунтовано правову підставу для його арешту, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі власника майна ОСОБА_6 ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10 вересня 2024 року. Просить відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, вилучені речі повернути йому.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала слідчого судді є незаконною у зв`язку з невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, висновки слідчого судді не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та день судового засідання, що відповідно до ст. 405 КПК України не перешкоджає апеляційному розгляду.

Власник майна ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_7 підтримали доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній та просили задовольнити її в повному об`ємі.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга власника майна ОСОБА_6 не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Стосовно доводів апеляційних скарг суд зазначає, що відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За приписами п. а ч. 2 ст. 170 та абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 цього кодексу.

Зазначеним обставинам слідчим суддею надано належну оцінку та обраний захід накладення арешту на майно відповідає заходам забезпечення кримінального провадження на даному етапі.

Як вбачається з матеріалів (клопотання та ухвали слідчого судді) 15.06.2024 до Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області надійшло повідомлення працівників Могилів-Подільського прикордонного загону про те, що 15.06.2024 у с. Карпівка, Могилів- Подільського району, Вінницької області, зупинено автомобіль днз НОМЕР_9 під керуванням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , який за грошову винагороду перевозив та сприяв незаконному перетину через державний кордон України двом громадянам України призивного віку.

За вказаним фактом внесено відомості до ЄРДР за № 0000348 від 25.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Надалі 07 вересня 2024 року до Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення від працівників ДПС України,про те, що 07 вересня 2024 року в ході виконання доручення слідчого в рамках даного кримінального провадження на контрольному посту, встановленому на автомобільній дорозі М-21 (перехрестя доріг Вінниця-Могилів-Подільський-Муровані Курилівці) співробітниками ДПС України було зупинено автомобіль марки Volkswagen PASSAT д/н НОМЕР_10 під керуванням громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який здійснював доставку одного громадянина України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до прикордонного району, з метою його подальшого незаконного переправлення через державний кордон України. Надалі у ході проведення подальших оперативних заходів виявлено ще одного пособника здійснення зазначеної протиправної діяльності, громадянина України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мав здійснити доставку вказаної особи безпосередньо до державного кордону України.

У ході огляду місця події на частині автомобільної дороги ТО217 у напрямку с. Малий Обухів Могилів-Подільського району Вінницької області, на відстані близько 70 м від перетину автодоріг М21 та ТО 217, виявлено та вилучено транспортний засіб марки «Volkswagen» PASSAT з реєстраційним номер НОМЕР_7 зеленого кольору, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 належить ОСОБА_6 , та належний останньому мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A05s», який знаходився на капоті вищевказаного транспортного засобу, із сім-картою оператора: НОМЕР_1 , ІМЕІ 1): НОМЕР_2 , 2): НОМЕР_3 .

У ході допиту ОСОБА_11 , як свідка, встановлено, що 07.09.2024 на його мобільний телефон надійшов дзвінок від невідомої особи, яка повідомила, що з метою перетину кордону, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 йому необхідно було сісти в транспортний засіб марки «Volkswagen» PASSAT з реєстраційним номером НОМЕР_7 зеленого кольору, що останній і зробив, та рухався на ньому до м. Могилева-Подільського Вінницької області, поки вони не були зупинені працівниками ДПС України.

Допитаний як свідок ОСОБА_9 , повідомив, що 07.09.2024 близько 18:00 до нього зателефонував ОСОБА_12 та під час розмови повідомив, що поруч з кафе « ІНФОРМАЦІЯ_6 » у смт. Вендичани знаходиться його знайомий на ім?я ОСОБА_13 , та попросив забрати його до себе додому на одну ніч, оскільки той залишився один у незнайомому йому місці. Спочатку свідок відмовлявся, тому що вже було пізно, на що ОСОБА_14 повідомив, що його знайомий замерз та свідку стало шкода хлопчину і він вирішив все ж таки поїхати за ним. Близько 22:00 год він виїхав за хлопчиною на своєму транспортному засобі ВА3 2109 д.н.з. НОМЕР_11 , та близько 22:30 прибув у смт. Вендичани Могилів-Подільського району та поїхав до кафе «Бистро». Приїхавши до вищевказаного кафе, до нього підійшли працівники поліції та працівники ДПСУ, після чого він попрямував разом з ними до Могилів-Подільського РВП для надання показів. Після допиту свідок ОСОБА_9 на підставі добровільної заяви надав належний йому мобільний телефон марки «Моторола» моделі G-60, із сім-картою оператора: НОМЕР_4 , ІМЕІ 1): НОМЕР_5 , 2): НОМЕР_6 , для проведення необхідних слідчих дій.

08.09.2024 постановою слідчого вказані вище мобільні телефони та транспортний засіб були визнані речовими доказами у провадженні, оскільки мають важливе доказове значення у вказаному кримінальному провадженні, слідством встановлено достатньо підстав вважати, що транспортний засіб може являтись знаряддям даного злочину, мобільні телефони можуть являтись як засоби зв`язку між учасниками вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи, те що майно, яке було вилучене під час обшуку є предметом кримінального правопорушення, може бути використане як доказ під час досудового розслідування кримінального провадження, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження вказаного майна на час досудового розслідування та забезпечення схоронності даного майна, тому наявні всі підстави для задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на вказане майно.

Доводи ж власника майна про те, що ухвала слідчого судді є незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладеними у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, з вищевказаних мотивів. При цьому власник майна та його представник за відповідних обставин не позбавлені права в ході провадження досудового розслідування порушувати питання про скасування арешту майна в порядку, передбаченому ст.174 КПК України.

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 404, 405, 422 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10 вересня 2024 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000348 внесеному до ЄРДР 25.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: