Провадження № 1-в/638/44/25
УХВАЛА

Іменем України

11 лютого 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи виконання покарань ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника ДУ «Олексіївської виправної колонії (№25)» ОСОБА_7 , про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року відносно засудженого ОСОБА_6 ,

встановив:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання начальника ДУ «Олексіївської виправної колонії (№25)» ОСОБА_7 , про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року відносно засудженого ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтовано тим, що у державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» відбуває Міру покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 27 січня 2023 року Богодухівським районним судом Харківської області за ст. 185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі. Початок строку відбуття покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 06.07.2023 року вважати початок строку відбуття покарання рахувати з 19 травня 2023 року.

Постановою Верхового суду колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 18 жовтня 2023 року ухвалу Харківського апеляційного суду від 13 квітня 2023 року та в порядку ч.2 ст. 433 КПК України вирок від 27 січня 2023 року Богодухівського районного суду Харківської області змінено: На підставі ст. 70 ч.4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 10 червня 2019 року більш суворим покаранням за цим вироком призначено остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили: 13 квітня 2023 року.

Початок строку відбування рахується з 19 травня 2023 року. Кінець строку - 19 травня 2027 року.

Відповідно до мотивувальної частини вироку від 27 січня 2023 року Богодухівського районного суду Харківської області, ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, повторно вчинив умисний, корисливий злочин проти власності, тобто вчинив умисні дії, відповідальність за які передбачена ч. 3 ст. 185 КК України (крадіжка, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому), які мале місце:

??28 лютого 2018 року на суму 1229 грн. 14 коп.;

??01 березня 2018 року на суму 210 грн. 00 коп.;

??11 квітня 2018 року на суму 227 грн. 94 коп.

Відповідно до положення ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року №3886-IX) особа піддається адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу IV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно в період з 01.01.2018 року по 30.06.2018 року становив 1762 грн. 00 коп.

Таким чином дії ОСОБА_6 за вироком від 27 січня 2023 року Богодухівського районного суду Харківської області слід кваліфікувати за ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як дрібне викрадення чужого майна.

У зв`язку з чим, установа виконання покарань просить привести вирок Богодухівського районного суду Харківської області від 27.01.2023 року у відповідність до положень ЗУ №3886-IX від 18.07.2024, ст. 74 КК України.

Представник установи виконання покарань у судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити. Крім того, уточнила клопотання, а саме просила привести у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року відносно засудженого ОСОБА_6 вироки Краснокутського районного суду Харківської області від 15.04.2019 року та Краснокутського районного суду Харківської області від 10.06.2019 року.

Засуджений у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 15.04.2019 ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено йому покарання за цим законом у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.

Відповідно до вказаного вироку, ОСОБА_6 11 вересня 2018 року вчинив кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України та завдав потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1283,33 грн.

Також, вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 10.06.2019 року ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) місяців арешту. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено за вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 15.04.2019 року, більш суворим, остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Відповідно до вказаного вироку, ОСОБА_6 21.01.2019 вчинив кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України та завдав потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 374,64 грн.

За вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 27.01.2023 року ОСОБА_6 було визнано винним в скоєні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 13.04.2023 року вирок Богодухівського районного суду Харківської області від 27 01 2023 року по справі щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.3 ст. 185 КК України, - залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 18.10.2023 року ухвалу Харківського апеляційного суду від 13 квітня 2023 року та в порядку ч. 2 ст. 433 КПК України вирок Богодухівського районного суду Харківської області від 27 січня 2023 року стосовно ОСОБА_6 змінено. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 10 червня 2019 року більш суворим покаранням за цим вироком призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. В решті судові рішення залишені без змін.

За вказаним вироком ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, повторно вчинив умисний, корисливий злочин проти власності, тобто вчинив умисні дії, відповідальність за які передбачена ч. 3 ст. 185 КК України (крадіжка, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому), які мале місце:

28 лютого 2018 року на суму 1229 грн. 14 коп.;

01 березня 2018 року на суму 210 грн. 00 коп.;

11 квітня 2018 року на суму 227 грн. 94 коп.

Згідно положень ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Відповідно до статті 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік», встановлено прожитковий мінімум на 2018 рік для працездатних осіб: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні, з 1 липня - 1841 гривня, з 1 грудня - 1921 гривня.

Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум на 2019 рік працездатних осіб: з 1 січня 2019 року - 1921 гривня, з 1 липня - 2007 гривень, з 1 грудня - 2102 гривні.

Таким чином два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 1 січня 2018 року 1762 гривні, 1 січня 2019 року 1921 грн.

ОСОБА_6 за вироками Богодухівського районного суду Харківської області від 27.01.2023 року, Краснокутського районного суду Харківської області від 10.06.2019 року, Краснокутського районного суду Харківської області від 15.04.2019 року вчинив злочини, розмір матеріальної шкоди яких на день вчинення правопорушення не перевищував розміру двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Вказане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а також за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення..

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті4КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Враховуючи те, що ОСОБА_8 за вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 15.04.2019 року завдав потерпілому матеріальну шкоду за епізодом від 11.09.2018 року злочинної діяльності на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, станом на день скоєння крадіжки майна, то вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засудженого від призначеного покарання на підставі ч.2 ст. 74 КК України.

Також, за вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 10.06.2019 року ОСОБА_6 завдав потерпілому матеріальну шкоду на суму 374,64 грн., що є менше, ніж два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, станом на день скоєння крадіжки майна, у зв`язку з чим вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час, тому суд вважає за необхідне привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засудженого від призначеного покарання на підставі ч.2 ст. 74 КК України.

Разом з тим, враховуючи те, що ОСОБА_6 звільняється від покарання за вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 15.04.2019 року, посилання на приписи ч.4 ст. 70 КК України з вироку Краснокутського районного суду Харківської області від 10.06.2019 року виключаються.

Крім того, ОСОБА_6 за вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 27.01.2023 року за епізодами: 28 лютого 2018 року, 01 березня 2018 року, 11 квітня 2018 року завдав матеріальну шкоду потерпілим за кожним з епізодів злочинної діяльності на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння злочинів, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час, тому суд вважає за необхідне привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону.

У зв`язку з тим, що вирок ОСОБА_6 звільняється від покарання за вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 10.06.2019 року, суд вважає за можливе виключити з вироку Богодухівського районного суду Харківської області від 27.01.2023 року, який був змінений постановою Верховного Суду від 18.10.2023 року,посилання на приписи ч.4 ст. 70 КК України.

За таких обставин, клопотання установи виконання покарань є таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України суд,-

ухвалив:

Клопотання начальника ДУ «Олексіївської виправної колонії (№25)» ОСОБА_7 , про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року відносно засудженого ОСОБА_6 - задовольнити.

Привести вирок Богодухівського районного суду Харківської області від 27.01.2023 року, який був змінений постановою Верховного Суду від 18.10.2023 року, у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

Виключити з вироку Богодухівського районного суду Харківської області від 27.01.2023 року, який був змінений постановою Верховного Суду від 18.10.2023 року, посилання на приписи ч.4 ст. 70 КК України, щодо призначення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 10 червня 2019 року більш суворим за цим вироком.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від покарання, призначеного за вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 27.01.2023 року, який був змінений постановою Верховного Суду від 18.10.2023 року, за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі, у зв`язку із усуненням караності вчинених ними діянь, за які його було засуджено.

Привести вирок Краснокутського районного суду Харківської області від 10.06.2019 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

Виключити з вироку Краснокутського районного суду Харківської області від 10.06.2019 року посилання на приписи ч.4 ст. 70 КК України, щодо призначення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого за вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 15.04.2019 року покарання більш суворим за цим вироком.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від покарання, призначеного за вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 10.06.2019 року, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 4(чотирьох) місяців арешту, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, за яке його було засуджено.

Привести вирок Краснокутського районного суду Харківської області від 15.04.2019 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, та на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від призначеного покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3(трьох) місяців арешту, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, за яке його було засуджено.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу суду протягом 7 діб з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Повний текст ухвали складений 12.02.2025 о 12:00 год.

Суддя ОСОБА_1