Справа № 303/2259/25
№1-кс/303/449/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м.Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Мукачево клопотання слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000316 від 12.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з неповною вищою освітою, директора ТОВ "БЕСТ БУС", не одруженого, раніше не судимого,

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням у кримінальному провадженні №0000316 від 12.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 терміном на шістдесят діб із визначенням застави у розмірі 1650 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Клопотання мотивоване тим, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 28.03.2025, та місці, у ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», з корисливих мотивів.

Надалі, ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 та ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, які на виконання заздалегідь розробленого плану підшукали осіб, які мали намір незаконно перетнути державний кордон України з метою виїзду до країн Європейського Союзу, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,. ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , яким на період дії правового режиму воєнного стану в Україні обмежено виїзд за межі території України, які погодилися сплатити грошові кошти за їх незаконне переправлення через державний кордон в сумі від 9000 до 16 000 доларів США.

З метою організації незаконного переправлення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 через державний кордон України, в точно не встановлений досудовим розслідуванням час, невстановлені органом досудового розслідування особи, які діяли за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на виконання заздалегідь розробленого плану, в ході телефонних розмов з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 пообіцяли організувати їх незаконне переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску із країнами Європейського Союзу.

Керуючись корисливим мотивом ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, на виконання заздалегідь розробленого плану, організували незаконне переправлення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 через державний кордон України, керували такими діями, сприяли їх вчиненню порадами та вказівками, за що ОСОБА_8 висунув умову ОСОБА_7 про надання грошових коштів у розмірі 1000 доларів США у якості винагороди, на що той погодився.

Разом із цим, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_5 на виконання заздалегідь розробленого злочинного плану щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України забезпечив для подальшого незаконного переправлення осіб чоловічої статі транспортний засіб «Mersedes-Benz Sprinter» білого кольору, н.з. угорської реєстрації « НОМЕР_1 », який близько о 18 год. 00 хв. 28.03.2025 передав ОСОБА_8 біля АЗС «Окко» в н.с. Астей Берегівського району та надалі ОСОБА_8 очікував від ОСОБА_7 та інших невставлених досудовим розслідуванням осіб подальших вказівок щодо переправлення осіб через державний кордон України.

Керуючись корисливим мотивом ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свої дій, їх караність, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами на виконання заздалегідь розробленого плану щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України, за грошову винагороду, користуючись своїм транспортним засобом марки «Renault» моделі «Trafic», зелено-синього кольору, н.з. « НОМЕР_2 » доставив трьох громадян призовного віку, а саме ОСОБА_15 , ОСОБА_17 від готелю «Краків», що в м. Київ, Берестейське шосе, 8А, а ОСОБА_13 підібрав на АЗС між Львівською та Закарпатською областю, та перед проїздом блокпосту «Нижні Ворота» надав вказівку всім пасажирам пригнутися в автомобілі, щоб їх було менш помітно, та надалі відвіз останніх до готелю «Магнат», що по вул. Мукачівська, 146 в с. Клячаново Мукачівського району, де попередньо орендував кімнати в цьому готелі для доставлених осіб, а також ОСОБА_5 надавав останнім вказівки щодо їх маршруту, а саме, що робити, поводитися тихо, непримітно у даному транспортному засобі.

На виконання заздалегідь розробленого злочинного плану щодо незаконного переправлення, близько 02 год. 10 хв. 28.03.2025 ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, за попередньою змовою з ОСОБА_5 ОСОБА_8 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, виконуючи заздалегідь розроблений план щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України за грошову винагороду, користуючись своїм транспортним засобом марки «Opel Vectra» сірого кольору, н.з. « НОМЕР_3 » доставив ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 від готелю «Beauty», що розташований по вул. Легоцького 35 в м. Берегове до готелю «Argo Rooms» по вул. Капушанська, 60 в с. Велика Бакта Берегівського району, та попередньо орендував кімнати в цьому готелі для доставлених осіб, а також ОСОБА_7 надавав останнім вказівки щодо їх маршруту, а саме, куди йти, що робити, поводитися тихо, непримітно, виключити мобільні телефони, спостерігати та прислухатись, чи не літають поблизу безпілотні літальні апарати, якими можуть керувати прикордонники, переховуватись у лісистій місцевості.

При цьому інших осіб: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , в точно невстановлений день та час, доставлено невстановленими досудовим розслідуванням особами, які діяли за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , до готелю «Argo rooms» по вул. Капушанська, 60 в н.с. Велика Бакта Берегівського району, де вони на протязі дня 28.03.2025 очікували на ОСОБА_8 , який мав доставити останніх, користуючись транспортним засобом «Mersedes-Benz Sprinter» білого кольору, н.з. угорської реєстрації « НОМЕР_1 » до с. Гуняди Берегівського району,для подальшого переправлення через державний кордон України.

Надалі ОСОБА_8 повинен був передати ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 невстановленим досудовим розслідуванням особам, які діяли за попередньою змовою з ним та ОСОБА_7 , які повинні були б доставити останніх до країн Європейського союзу.

B подальшому у точно невстановлений час, але не пізніше 19 год. 30 хв. 28.03.2025 ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, виконуючи заздалегідь розроблений план щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України за грошову винагороду, під`їхав на транспортному засобі марки «Mersedes-Benz Sprinter» білого кольору, н.з. угорської реєстрації « НОМЕР_1 » до вхідних воріт готелю «Argo rooms» по вул. Капушанська, 60 в с. Велика Бакта Берегівського району та наказав ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 виходити з готелю «Argo rooms» до нього та сідати в кузов закритого типу транспортного засобу марки «Mersedes-Benz Sprinter», білого кольору, н.з. угорської реєстрації « НОМЕР_1 ». На виконання вказівок ОСОБА_8 , який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_7 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, вказані громадяни перемістилися в кузов даного автомобіля, де очікували на їх переправлення за межі державного кордону України.

В подальшому, на виконання заздалегідь розробленого злочинного плану щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, керуючи транспортним засобом «Mersedes-Benz Sprinter» білого кольору, н.з. угорської реєстрації « НОМЕР_1 » надавав ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 вказівки щодо їх маршруту, а саме, куди йти, що робити, поводитися тихо, непримітно, виключити мобільні телефони, спостерігати та прислухатись.

В цей же час о 20 год. 30 хв. 28.03.2025 в ході проведення контролю за вчиненням злочину працівниками правоохоронних органів неподалік готелю «Argo rooms» по вул. Капушанська в с. Велика Бакта Берегівського району на відстані 2-х кілометрів до державного кордону України зупинено автомобіль мікроавтобус Мерседес-Бенс білого кольору, н.з. угорської реєстрації « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_8 , який незаконно перевозив 9 осіб чоловічої статі, які малі намір незаконно перетнути державний кордон Україні, попередньо сплативши за це грошові кошти в сумі від 9000 до 16000 доларів США.

07.04.2025 ОСОБА_5 було затримано в порядку п.6 ч.1 ст.615 КПК України слідчим за участі працівників ДПС України при спробі перетину кордону України.

Необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , як зазначено у клопотанні, викликана тим, що останній обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за вчинення якого передбачено кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, метою забезпечення виконання ним належної процесуальної поведінки та покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України та недоцільністю обрання щодо підозрюваного інших запобіжних заходів, передбачених п.п.1-4 ч.1 ст.176 КПК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили таке задовольнити, посилаючись на обставини викладені в клопотанні. Крім того, слідчий пояснив, що внаслідок великої завантаженості допустив в повідомленні про підозру та клопотанні технічну помилку щодо перевезення ОСОБА_5 свідків з м.Києва до готелю "Магнат", вказавши дату перевезення 28 березня 2025 року. Натомість такі події мали місце 28 лютого 2025 року.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 просила відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на незаконність затримання ОСОБА_5 на підставі ст. 615 КПК України, оскільки на момент затримання ОСОБА_5 не був підозрюваним у кримінальному провадженні та повідомлення про підозру було вручено останньому 08 квітня 2025 року; необгрунтованість підозри ОСОБА_5 , де зазначена неправильна дата здійснення ОСОБА_5 перевезення; недоведення органом досудового розслідування існування ризиків, зазначених в клопотанні, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 є соціально адаптованою особою, офіційно займається підприємницькою діяльністю, проживає з матір`ю - пенсіонеркою, не має наміру ухилятись від органу досудового розслідування чи суду, впливати якимось чином на свідків, які вже були допитані в ході досудового розслідування. Окрім цього, пояснила, що в кінці лютого 2025 року ОСОБА_5 здійснив перевезення пасажирів з м.Київ до м.Мукачево, за що отримав грошові кошти, оскільки перевезення пасажирів є основним видом підприємницької діяльності, якою займається ОСОБА_5 , при цьому наміри цих осіб щодо перетину кордону йому не були відомі. У разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просила визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, беручи до уваги майновий стан підозрюваного та відсутність підстав виходити за межі застави, визначені ст. 182 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку захисника та повідомив, що не має наміру ухилятись від органу досудового розслідування чи суду.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до слідуючого висновку.

В провадженні СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження №0000316 від 12.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

08 квітня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами: рапортом старшого офіцера ОРГ (з м.д. АДРЕСА_2 ) ПОРВ ГОРВ НОМЕР_4 прикордонного загону від 07.04.2025, протоколами допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідкам ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , протоколами пред`явлення речей для впізнання за фотознімками свідкам ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 та іншими матеріалами кримінального провадження.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За статтею 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (частина 1); запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 частини 2).

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та міра покарання якого передбачає позбавлення волі строком від семи до дев`яти років, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, а також на осіб яких необхідно встановити та допитати в якості свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою дачі, зміни ними показів на його користь; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме впливати на інших на даний час не встановлених осіб, з якими ОСОБА_5 діяв у змові, і перебуваючи на свободі може інформувати та скеровувати дії та показання осіб, які також причетні до його вчинення, однак на даний час не допитані; зважаючи на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів, а тому може продовжити свою злочинну діяльність.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тому обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку. Осіб, які б поручились за виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, не встановлено, що унеможливлює обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки. Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є недоцільним, оскільки в такому випадку підозрюваний зможе безперешкодно та незаконно впливати на свідків та ухилитись від органу досудового розслідування або суду.

Всі вищезазначені обставини у їх сукупності дають суду підстави вважати, що слідчим доведено належними та допустимими доказами недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Будь-яких вагомих доказів щодо неможливості перебування підозрюваного під вартою не надано.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Стаття 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважує на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ч.1 ст 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , який позитивно характеризується за місцем роботи, офіційно займається підприємницькою діяльністю, проживає з матір`ю-пенсіонеркою, оцінивши в сукупності обставини, визначені статтею 178 КПК України, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення, тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання вказаним вище ризикам, а тому для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати більш суворий запобіжний захід у виді тримання під вартою.

За вимогами ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків.

Враховуючи майновий стан підозрюваного ОСОБА_5 , вимоги ч.5 ст.182 КПК України, суд вважає за необхідне визначити заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240,00 гривень, з покладанням на підозрюваного обов`язків передбачених ст. 194 КПК України, у разі внесення застави.

Даний розмір застави буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 196-198, 372 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04 червня 2025 року включно з визначенням застави в розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240,00 гривень.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі внесення ним застави у визначеному розмірі він підлягає звільненню з-під варти і з того моменту буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 в разі внесення ним застави, такі обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися з м.Мукачево Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, за наявності.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1