Справа № 445/1425/23
Провадження № 1-кп/445/75/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 року Золочівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю захисника ОСОБА_4

з участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань з№ 0000274 від 17.01.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Перегноїв Золочівського району Львівської області, українця, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, працюючого, волентером раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , 16 січня 2023 року близько 18:55 год керував технічно справним автомобілем марки «PEUGEOT», моделі «INDEPENDENCE

SE PLUS», із номерним знаком НОМЕР_1 , (Великобританія), і рухався ним проїжджою частиною автодороги М09, сполученням «Тернопіль-Львів-Рава-Руська», на 73км.+220м. у с. Велика Вільшаниця Золочівського району

Львівської області у напрямку до м. Тернополя та при проїзді ділянки дороги поблизу нерегульованого пішохідного переходу порушив вимоги Правил дорожнього руху, які виразилися у тому, що він рухався з швидкістю вищою за допустиму на даній ділянці дороги (? 40 км/год), а саме: швидкістю 80 км/год, при виявлені пішохода, який переходив проїзну частину дороги перед пішохідним переходом зліва направо відносно його руху, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників об?їзду, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який отримав тілесні ушкодження та помер на місці

пригоди.

Таким чинного, ОСОБА_5 обгрунтовано обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_6 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю зазначив, що обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності, у вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати. Доповнив, що потерпілий, який загинув, був в стані алкогольного спяніння.В даний час шкода потерпілим повністю відшкодована.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , подали письмові заяви, які просили розглядати справу у їх відсутності, будь-яких претензій до обвинуваченого у них немає.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор та потерпілі також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчинені ним кримінального правопорушення доведена повністю, кваліфікація його неправомірних дій за ч.2 ст.286 КК України є правильною, оскільки він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що призвело до загибелі ОСОБА_6 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання не встановлено.

При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами ст. 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставини, які пом`якшують його покарання, обставини, які обтяжують покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

З огляду на вказане, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України.

Водночас, зважаючи на вищевказані обставини, суд приходить до висновку про можливість виправлення винного без реального відбування покарання із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, що передбачені ст. 76 КК України.

Згідно до п.п. 20, 21 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1, 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

При вирішенні питання про призначення додаткового покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд приходить до висновку про недоцільність застосування до винного додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки такий є волентером громадська організація «Волонтерський цент «Квазар», який здійсює перевезення гуманітарних вантажів, які надалі направляється до міст України, де ведуться бойові дії або відновлення житєдіяльності після деокупації.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України, а накладений арешт слід скасувати.

Цивільний позов не заявлявся, витрати понесені державою на проведення експертиз в межах кримінального провадження слід стягнути з обвинуваченого в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 100,349, 368-371, 373- 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді п"яти років позбавлення волі, без позбавлення його права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_5 рахувати з 02.12.2024

Стягнути із ОСОБА_5 в дохід держави 7110 грн. ( сім тисяч сто десять) грн. витрат за проведення судових ексертиз, що були проведені Львівським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18.01.2023 ( справа 461/322/23)

Речові докази:- автомобіль «PEUGEOT», моделі «INDEPENDENCESE PLUS», із номерним знаком НОМЕР_1 , (Великобританія), повернути ТОВ "Інтертехінвест", повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1