ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/5056/24

Номер провадження 1-кп/495/491/2025

25 лютого 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження, за № 0000195 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 березня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Кременчук, Полтавської області, з середньою освітою, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, працюючого водієм ПП «ЕВЕРЕСТ», раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області - ОСОБА_4

обвинувачений - ОСОБА_3

захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5

потерпілий - ОСОБА_6

представник потерпілого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, при наступних обставинах.

12.03.2024 приблизно о 14 годині 00 хвилин в світлий час доби,обвинувачений ОСОБА_3 рухаючись в умовах необмеженої видимості, керуючи автопоїздом у складі сідлового тягача "DAF FT XF 105.460" реєстраційний номер НОМЕР_1 із напівпричепом "SACIM SLU 43S" реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух по горизонтальному, асфальтобетонному вологому дорожньому покриттю поза межами населеного пункту по автодорозі «М-15» зі сполученням «Одеса-Рені» з боку м. Рені в напрямку м. Одеси.

Продовжуючи свій рух в смузі свого напрямку руху, зі швидкістю приблизно 70 км/год, під`їжджаючи до 57 км автодороги «Одеса-Рені» Одеського району Одеської області, на якій організований двосторонній рух, по одній смузі в кожному напрямку, порушив п. 2.3, б «Правил дорожнього руху» України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, якими передбачено:

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: п/п б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; діючи з необережності, проявляючи кримінально-протиправну самовпевненість, за дорожньою обстановкою постійно не слідкував, маючи об`єктивну і реальну можливість не виїжджати за межі проїзної частини та не рухатись по ній, обвинувачений ОСОБА_3 виїхав на праве за ходом руху узбіччя правими колесами керованого ним транспортного засобу, внаслідок чого не впорався з керуванням та допустив виїзд напівпричепа "SACIM SLU 43S" реєстраційний помер НОМЕР_2 в аномальному русі в стані заносу на зустрічну для себе смугу руху, тобто водій перед початком зміни напрямку свого руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод, або небезпеки іншим учасникам руху та не обравши безпечну швидкість руху з урахуванням дорожньої обстановки, щоб мати змогу постійно контролювати свій рух, продовжив рух в зазначеному режимі, маючи технічну можливість не допустити події дорожньо-транспортної пригоди, заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив та здійснив зіткнення задньою частиною лівого борту напівпричепа "SACIM SLL 43S" реєстраційний помер НОМЕР_2 з передньою частиною лівого борту кузова автомобіля марки "VOLKSWAGEN CADDY" ресстраційний помер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що рухався на зустріч в своїй смузі руху зі швидкістю 30 км/гол, з подальшим зіткненням задньою частиною лівого борту напівпричепа з передньою частиною лівого борту кузова автомобіля марки "GEELY JL7152", реєстраційний помер НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушив вимоги п.п. 10.1, 12.1 «Правил дорожнього руху», якими передбачено:

п. 10.1. «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п. 12.1. «При виборі в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля марки "VOLKSWAGEN CADDY" реєстраційний помер НОМЕР_5 потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заподіяні наступні середньої тяжкості тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку із забоями м`яких тканин лівої тім`яної ділянки та правої потиличної частки; закриті переломи 1-7 ребер зліва по біляхребцевій лінії зі зміщенням уламків, забої правої та лівої легень, які ускладнились лівостороннім гемопневмотораксом (скупченням крові та повітря у плевральній порожнині), закритий перелом верхнього краю тіла лівої лопатки, перелом тіла лівої ключиці зі зміщенням уламків. Дані тілесні ушкодження, складають єдиний морфологічний комплекс і оцінюються разом, при своєму перебігу спричиняють тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм згідно п.п. 2.2.2 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Порушення вимог пунктів п.п б) н 2.3., н. 12.1. Правил дорожнього руху обвинуваченим ОСОБА_3 знаходяться в прямому причинному зв`язку з вказаною дорожньо-транспортною пригодою та і наслідками.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнав повністю та пояснив суду, що дійсно, 12.03.2024 приблизно о 14 годині 00 хвилин в світлий час доби,він рухаючись в умовах необмеженої видимості, керуючи автопоїздом у складі сідлового тягача "DAF FT XF 105.460" реєстраційний номер НОМЕР_1 із напівпричепом "SACIM SLU 43S" реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух по горизонтальному, асфальтобетонному вологому дорожньому покриттю поза межами населеного пункту по автодорозі «М-15» зі сполученням «Одеса-Рені» з боку м. Рені в напрямку м. Одеси.

Продовжуючи свій рух в смузі свого напрямку руху, зі швидкістю приблизно 70 км/год, під`їжджаючи до 57 км автодороги «Одеса-Рені» Одеського району Одеської області, на якій організований двосторонній рух, виїхав на праве за ходом руху узбіччя правими колесами керованого ним транспортного засобу, внаслідок чого не впорався з керуванням та допустив виїзд напівпричепа "SACIM SLU 43S" реєстраційний помер НОМЕР_2 в аномальному русі в стані заносу на зустрічну для себе смугу руху, та здійснив зіткнення задньою частиною лівого борту напівпричепа "SACIM SLL 43S" реєстраційний помер НОМЕР_2 з передньою частиною лівого борту кузова автомобіля марки "VOLKSWAGEN CADDY" ресстраційний помер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що рухався на зустріч в своїй смузі руху внаслідок чого транспортний засіб потерпілого отримав механічні пошкодження, сам потерпілий-тілесні ушкодження та доставлений до лікарні.В скоєному щиро розкаявся.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення обвинуваченого, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Висновок суду підтверджується, зокрема, поясненнями обвинуваченого, який надав точні пояснення щодо того, як, коли та за яких обставин він вчинив злочин. Суд бере до уваги, що пояснення обвинуваченого не суперечать іншим об`єктивним доказам по справі та дозволяють достовірно встановити обставини скоєння злочину обвинуваченим.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою,яка керує транспортним засобом,що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Стосовно призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 07.07.1997 № 475/97-ВР кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд уважає, що підстави застосування статтей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні .

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, а також дані, які характеризують особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно працевлаштований водієм ПП "ЕВЕРЕСТ" його вік та стан здоров`я, те що він раніше не судимий,позитивно характеризується за місцем проживання, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, його каяття у скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений є несудимою особою, має постійне місце мешкання, офіційно працевлаштований,позитивно характеризується, а також тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та його ставлення до скоєного, а саме те, що він розкаявся у скоєному та сприяв розкриттю злочину, суд приходить до переконання про можливість призначення обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції статті за якою кваліфіковані його дії та звільнення обвинуваченого від призначеного судом покарання із застосуванням ст. ст. 75,76 КК України.

Крім того, суд вважає за необхідне на застосовувати у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 офіційно працює на посаді водія, заробітна плата є його єдиним джерелом існування в зв`язку з чим з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, суд вважає за можливе не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Судові витрати у кримінальному провадженні: витрати по проведенню експертиз під час проведення досудового розслідування, а саме: 3 407 гривень 76 коп., 4543 гривні 68 коп., 5300 гривень 96 коп. та 7572 гривні 80 коп. а всього - 20 825 гривень 20 коп. слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Речовий доказ у кримінальному провадженні - автопоїзд у складі сідлового тягача "DAF FTXF 105.460" реєстраційний номер НОМЕР_6 із напівпричіпом "SACIM SLU 43S" реєстраційний номер НОМЕР_2 , який постановою слідчого ОРУП №2 ГУНП в Одеській області від 12.03.2024 року визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, згідно розписки представника ПП "ЕВЕЕСТ" повернений під зберігальну розписку власнику - слід залишити за належністю ПП "ЕВЕРЕСТ", знявши арешт з вказаного майна, який накладений ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 19 березня 2024 року.

Речовий доказ у кримінальному провадженні- автомобіль "VOLKSWAGEN CADDY" реєстраційний номер НОМЕР_7 який належить ОСОБА_6 ,зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 який постановою слідчого ОРУП 3"ГУНП в Одеській області від 12.03.2024 року визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, - слід повернути власнику ОСОБА_6 , знявши арешт з вказаного майна, який накладений ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 19 березня 2024 року.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - автомобіль "GEELY JL7152" реєстраційний номер НОМЕР_8 який належить ОСОБА_9 ,зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 , який постановою слідчого ОРУП 3"ГУНП в Одеській області від 12.03.2024 року визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, - слід повернути власнику ОСОБА_6 , знявши арешт з вказаного майна, який накладений ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 19 березня 2024 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набуття вироком законної чинності суд вважає за доцільне не обирати.

Керуючись ст. 100, 349, 368, 370, 373, 374, 376, 392-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного судом покарання у вигляді обмеження волі звільнити з іспитовим строком на 1 рік, поклавши, на підставі ст. 76 КК України, на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації на реєстраційні відмітки,

- повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 покласти на уповноважений орган пробації за місцем проживання засудженого.

Міру покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту оголошення вироку.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до набуття вироком законної чинності не обирати.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 судові витрати у кримінальному провадженні: витрати по проведенню судових експертиз в сумі - 20 825 гривень 20 коп.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - автопоїзд у складі сідлового тягача "DAF FTXF 105.460" реєстраційний номер НОМЕР_6 із напівпричепом "SACIM SLU 43S" реєстраційний номер НОМЕР_2 , який постановою слідчого ОРУП №2 ГУНП в Одеській області від 12.03.2024 року визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, згідно розписки представника ПП "ЕВЕРЕСТ" повернений під зберігальну розписку власнику - залишити за належністю ПП "ЕВЕРЕСТ", знявши арешт з вказаного майна,який накладений ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 19 березня 2024 року.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - автомобіль "VOLKSWAGEN CADDY" реєстраційний номер НОМЕР_7 який належить ОСОБА_6 ,зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , який постановою слідчого ОРУП 3"ГУНП в Одеській області від 12.03.2024 року визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні - повернути власнику ОСОБА_6 , знявши арешт з вказаного майна,який накладений ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 19 березня 2024 року.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - автомобіль "GEELY JL7152" реєстраційний номер НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_9 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 який постановою слідчого ОРУП 3"ГУНП в Одеській області від 12.03.2024 року визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні - повернути власнику ОСОБА_6 ,знявши арешт з вказаного майна,який накладений ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 19 березня 2024 року.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч. 2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1