КРИМІНАЛЬНЕ СУДОЧИНСТВО Справа№ 170/687/24
Провадження № 1-кп/170/37/25
Шацький районний суд Волинської області
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2025 року сел. Шацьк

Шацький районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 03.06.2024 за № 0000138 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка, Високопільського району, Херсонської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України,з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, має на отриманні малолітню дитину, згідно ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , у 2017 році, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, у не встановленому місці, діючи умисно та маючи злочинний умисел, направлений на пособництво у підробленні посвідчення водія, яке б надавало йому право керування транспортними засобами відповідних категорій, вступив у змову із невстановленою досудовим розслідуванням особою, з якою особисто при зустрічі домовився про виготовлення на своє ім`я посвідчення водія.

У подальшому, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій та розуміючи, що отримане ним посвідчення водія серії НОМЕР_1 категорії «В», видане ТСЦ4844 було вилучено у законному порядку правоохоронним органом за вчинення адміністративного правопорушення та знищене, діючи за попередньою змовою групою осіб і розуміючи, що зазначене посвідчення водія буде підробленим, вчинив пособництво у вчиненні злочину, а саме надав невстановленій особі, з якою домовився про виготовлення підробленого документу, своє фотозображення, дані свого паспорту громадянина України та картки платника податків для подальшого використання під час виготовлення підробленого документу.

Після цього, невстановлена досудовим розслідуванням особа, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, на виконання вказаної вище домовленості, з використанням друкуючого пристрою з термосублімаційним способом друку, виготовила на бланку, який не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, так як виготовлений не у відповідності до вимог, які пред`являються до даного виду документів, підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 категорії «В», видане ТСЦ4844 з паспортними даними ОСОБА_4 та його фотозображенням.

Після чого, ОСОБА_4 здійснив переказ грошових коштів у сумі 5000 грн. на банківську картку, реквізити якої надала невстановлена особа, в якості оплати за виготовлення підробленого посвідчення водія. В подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, вказаний підроблений документ відправила службою доставки «Нова пошта» на ім`я ОСОБА_4 , який останній отримав.

Крім цього, 03 червня 2024 року, о 16 год. 03 хв., ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 , в с. Світязь по вул. Жовтнева, Ковельського району, Волинської області, усвідомлюючи свої протиправні дії, надав інспектору з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності № 2 (сел. Шацьк) Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_5 для перевірки завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 категорії «В», видане ТСЦ4844 на його ім`я, яке не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, так як виготовлене не у відповідності до вимог, які пред`являються до даного виду документів, тобто використав завідомо підроблений офіційний документ.

В судовому засіданні 19 грудня 2024 року обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав частково. Суду надав покази, що у 2017 році, точної дати та часу не пам`ятає, він через оголошення в мережі Інтернет замовив посвідчення водія. В подальшому він надав невідомій особі, з якою домовився про виготовлення документу, своє фотозображення, дані свого паспорту громадянина України та картки платника податків для подальшого використання під час виготовлення посвідчення водія. Після цього він здійснив переказ грошових коштів у сумі 5000 грн. на банківську картку, реквізити якої надала невідома особа, в якості оплати за виготовлення посвідчення водія. Через деякий час він отримав посвідчення водія у відділенні «Нової пошти».

ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що думав, що замовляє посвідчення водія офіційно через сервісний центр, оскільки в оголошенні було написано, що посвідчення водія виготовляються законно. Разом з тим, зазначив, що отримавши вказане посвідчення водія, він все таки звернувся до знайомого працівника поліції щоб перевірити їх дійсність і наявність відомостей в базі даних МВС, та дізнався про їх відсутність.

03 червня 2024 року, в с. Світязь його зупинили працівники поліції і він пред`явив посвідчення водія у додатку «Дія», однак поліцейський повідомив, що статус його посвідчення водія в базі даних вказаний як знищений. Після цього поліцейський попросив надати паспорт для встановлення особи водія. Він серед пачки карточок почав шукати паспорт, і поліцейський побачив посвідчення водія та сам взяв його, він посвідчення водія не пред`являв.

Однак, вже у судовому засіданні 18 березня 2025 року, ОСОБА_4 пояснив суду, що переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського він побачив, що все таки він пред`являв посвідчення водія працівнику поліції. Тому обвинувачений вказав, що вину свою у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень він визнає повністю, хоча продовжив наполягати, що вважав, що посвідчення водія він замовляв через мережу Інтернет законно через сервісний центр.

ОСОБА_4 у судовому засіданні вказав, що у вчиненому щиро розкаюється, зобов`язувалася більше не вчиняти протиправних дій, просив його суворо не карати.

Незважаючи на часткове визнання ОСОБА_4 своєї вини у вчиненому, його вина у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так свідок ОСОБА_5 суду надав покази, що на початку літа 2024 року, в післяобідню пору, точної дати та часу не пам`ятає, під час патрулювання з ОСОБА_6 в сел. Шацьку, помітили автомобіль «Рено», який їхав в сторону с. Світязь, водій якого не був пристебнутий ременем безпеки. Вони вирішили догнати вказаний автомобіль та поїхали за ним. Зупинили автомобіль «Рено» на початку с. Світязь. Під час перевірки документів, водій пред`явив посвідчення водія у додатку «Дія». Однак було встановлено, що посвідчення водія у ОСОБА_4 було вилучене та знищене у 2016 році. У руках обвинувачений тримав пачку пластикових карточок чи візиток і почав їх перебирати. Серед тих карточок було посвідчення водія, на що акцентував увагу ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_4 витягнув його та надав ОСОБА_6 . Під час перевірки було встановлено, що надане ОСОБА_4 посвідчення водія мало ознаки підробки, а саме було з тонкого пластику і з грубим шрифтом, а оригінальне посвідчення водія грубше і з тонким шрифтом. Тому була викликана слідчо-оперативна група. ОСОБА_4 казав, що посвідчення водія він купив через мережу Інтернет.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні надав суду покази про те, що на початку літа 2024 року, точної дати та часу не пам`ятає, він разом з ОСОБА_5 здійснювали патрулювання в сел. Шацьку по вул. С.Бандери. Повз них, в напрямку с. Світязь, проїхав автомобіль, модель він не пам`ятає, водій якого не був пристебнутий ременем безпеки. Вони поїхали за вказаним автомобілем та зупинили транспортний засіб в с. Світязь на вул. Європейській. На його вимогу надати посвідчення водія, ОСОБА_4 пред`явив посвідчення водія у додатку «Дія». Однак під час перевірки вказаного посвідчення водія було встановлено, що статус даного посвідчення знищене. Водій сказав, що цього не може бути, бо посвідчення водія у нього є при собі та почав шукати його серед своїх карточок, які були перев`язані резинкою. Коли обвинувачений його знайшов то особисто передав мені посвідчення водія. Оскільки посвідчення водія мало ознаки підробки, то було здійснено повідомлення на лінію 102 та викликано слідчо оперативну групу. ОСОБА_4 повідомляв, що посвідчення водія він замовив через мережу Інтернет.

Крім того, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,підтверджується також дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.

Згідно витягу з ЄРДР від 03.06.2024 встановлено, що відомості про те, що ОСОБА_4 03.06.2024, близько 16 год. 19 хв., перебуваючи в с. Світязь по вул. Жовтнева, Ковельського району Волинської області, під час перевірки документів, будучи водієм транспортного засобу особисто пред`явив інспектору РПП старшому лейтенанту поліції ОСОБА_7 посвідчення водія серії НОМЕР_3 на своє ім`я з явними ознаками підробки, внесені до ЄРДР 03.06.2024 за № 0000138, та кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до рапорту начальника чергової частини ВП № 1 (м. Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 від 03.06.2024 встановлено, що 03.06.2024, о 16 год. 20 хв., надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 03.06.2024 о 16 год. 19 хв. за адресою: с. Світязь, вул. Жовтнева, Едем 11, було зупинено автомобіль марки Рено Сценік, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , який при перевірці надав посвідчення водія, яке має ознаки підробки.

Згідно протоколу огляду місця події від 03 червня 2024 року, який складений ст. дізнавачем ВП № 1 (м. Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області капітаном поліції ОСОБА_9 , вбачається, що об`єктом огляду була автомобільна дорога біля господарства № 4 по вул. Європейській (кол. Жовтнева) в с. Світязь, Ковельського району. В ході огляду було встановлено, що на узбіччі дороги знадиться припаркований автомобіль марки Рено Сценік, д.н.з. НОМЕР_2 , біля якого перебував ОСОБА_4 . Позаду вказаного автомобіля стояв поліцейський автомобіль Рено Дастер, водій якого, інспектор з РПП СПД № 2 (сел. Шацьк) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 повідомив, що ними було зупинено автомобіль марки Рено Сценік, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 за порушення Правил дорожнього руху. В ході перевірки документів були виявлені ознаки підробки посвідчення водія ОСОБА_4 , оскільки згідно ІКС ІПНП вказане посвідчення водія рахується знищеним. Після цього інспектор ОСОБА_6 надав для огляду зазначене посвідчення водія, а ОСОБА_4 повідомив, що пред`явлене ним працівникам поліції посвідчення водія він замовив у невідомих йому осіб через мережу Інтернет, за що заплатив грошові кошти у сумі 5000 грн. На фототаблицях долучених до протоколу огляду місця події зафіксоване посвідчення водія серії НОМЕР_1 категорії «В», видане 16 серпня 2016 року ОСОБА_4 ТСЦ4844.

З витягу з бази ІКС ІПНП від 04 червня 2024 року встановлено, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 категорії «В» є знищеним.

Відповідно до листа начальника територіального сервісного центру МВС № 0742 ОСОБА_10 від 18 червня 2024 року встановлено, що згідно ЄДР МВС станом на 07 червня 2024 року ОСОБА_4 ТСЦ4844 РСЦ ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонських областях видано посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 16 серпня 2016 року, категорії «В». Статус посвідчення «ЗНИЩЕНИЙ». ОСОБА_4 значиться серед осіб тимчасово позбавлених права керування транспортними засобами з 20 грудня 2016 року по 20 грудня 2017 року, згідно постанови Южноукраїнського міського суду Миколаївської області.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/103-24/7281-ДД від 07 червня 2024 року бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_3 , що видане на ім`я ОСОБА_4 не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, так як виготовлений не у відповідності до вимог, які пред`являюсться до даного виду документів та спеціальним елементам захисту встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, так як виготовлений не у відповідності до вимог, які пред`являються до даного виду документів.

Відповідно до протоколу огляду документу від 10 липня 2024 року, дізнавач ВП № 1 (м. Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області капітан поліції ОСОБА_11 , в приміщенні службового кабінету № 15 ВП № 1 (м. Любомль) провів огляд CD диску з відеозаписами з нагрудної бодікамери поліцейського. При відкритті відеофайлу встановлено, що відеозапис проводився 03 червня 2024 року, початок 15 год. 59 хв. 35 сек. Поліцейський знаходиться поряд із зупиненим автомобілем, за кермом якого перебував ОСОБА_4 . Особа, яка здійснює відеозапис попередив про фіксування розмови та попросив водія пред`явити посвідчення водія та документи на автомобіль. Поліцейський зазначив, що водій ремінь безпеки щойно накинув, однак це не звільняє його від відповідальності. Далі слідує коротка розмова, що не стосується події. Поліцейський повторно просить пред`явити зазначені вище документи, після чого ОСОБА_4 пред`являє посвідчення водія у застосунку «Дія». Поліцейський, який стоїть збоку, вносить дані водія до службового планшету та запитує у ОСОБА_4 , з приводу чого у нього вилучалося посвідчення водія у 2016 році. А поліцейський, який здійснює відеозапис, просить повторно пред`явити свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс. Після цього водій надає для перевірки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія. Поліцейський, який здійснює відеозапис, взявши до рук посвідчення водія, перепитує у ОСОБА_4 , чи це його посвідчення водія, на що отримує ствердну відповідь. Після цього поліцейський оглянувши посвідчення водія повідомляє, що воно підроблене. Під час подальшого спілкування ОСОБА_4 повідомляє, що вказане посвідчення водія він придбав через мережу Інтернет.

Згідно витягу з ЄРДР від 19.07.2024 вбачається, що у кримінальному провадженні № 0000138 від 04 червня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, внесено ще відомості про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України.

Часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненому, суд розцінює як намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинене, оскільки його вина у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами у їх сукупності.

За таких обставин, провівши всебічне, повне та неупереджене дослідження всіх обставин даного кримінального провадження, оцінивши сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним, що своїми умисними протиправними діями, які виразилися у наданні засобів для вчинення кримінального правопорушення іншими співучасниками у підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою його використання, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та у використанні завідомо підробленого документа, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України.

До обставини, що згідно ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд відносить активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Зазначена в обвинувальному акті обставина, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 - щире каяття, не знайшла свого підтвердження під час розгляду кримінального провадження у суді, тому суд дійшов висновку, що її слід виключити з обвинувачення.

Обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді, складеної представником центру пробації, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення, оцінюється як середній, а ризик небезпеки для суспільства також оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

При призначенні покарання ОСОБА_4 ,суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного, який є особою молодого віку, але не працює, а тому суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді пробаційного нагляду, в межах санкції закону, за яким він притягується до відповідальності.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України, є нетяжким злочином.

Дане кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_4 у 2017 році.

Згідно ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Отже, на підставі викладеного, ОСОБА_4 підлягає звільненню від покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України, на підставі ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.

Так, відповідно до приписів ч. 6 ст. 368 КПК України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також, як убачається з положень ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно висновку Верховного Суду щодо застосування норм права, зокрема, ст. 74 КПК України, який викладено у постанові від 18.06.2020 у справі № 756/6876/19 (провадження № 51-5464км19) системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань «звільнення від покарання (ч.ч. 4, 5 ст. 74, ч. 1 ст. 105 КК України), «звільнення від відбування покарання» ( ст.ст. 75, 79, 104 КК України), «звільнення від призначеного покарання» (ст. 78 КК України) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення, як виду примусових заходів в цілому. Таким чином, суд, приймаючи рішення про звільнення від покарання, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині та звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру.

На підставі вищевказаного, суд приходить до висновку, що ухвалюючи вирок у даному кримінальному провадженні, визнає обвинуваченого ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України та, керуючись ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, звільняє обвинуваченого від покарання без визначення його виду і розміру.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 05 червня 2024 року на майно слід скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні у розмірі 2271,84 грн. за проведення судової технічної експертизи (висновок експерта № СЕ-19/103-24/7281-ДД від 07.06.2024) підлягають стягненню з ОСОБА_4 в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України.

На підставі ч. 1 ст. 49 КК України, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою;

Початок строку покарання у виді пробаційного нагляду слід обчислювати з дня постановки ОСОБА_4 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати, пов`язані з проведенням судової технічної експертизи, у розмірі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одну) грн. 84 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 05 червня 2024 року на посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; СД-диск з відеозаписами з нагрудних боді-камер від 03.06.2024 залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Шацький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом

Суддя Шацького районного суду Волинської області ОСОБА_1