УХВАЛА

07 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 761/23109/23

провадження № 51-5345ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_3,

суддів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_1 на вирок Херсонського апеляційного суду Херсонської області від 19 березня 2025 року,

встановив:

ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, перевіривши яку на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання приписів цієї статті.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка її подає, до суду касаційної інстанції.

Крім того, Суд зауважує, що вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, мають співвідноситися із приписами ст. 436 КПК, відповідно до яких суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Насамперед Верховний Суд зауважує, що засуджена просить переглянути справу та, з урахуванням фактичних обставин, перекваліфікувати її діяння з призначенням більш м`якого покарання.

Однак викладена скаржницею у касаційній скарзі вимога до Суду не узгоджується з приписами ст. 436 КПК у частині повноважень суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду, оскільки вона не зазначила судових рішень, які оскаржує, а також, яке рішення необхідно ухвалити Верховному Суду щодо цих судових рішень.

Крім того, Суд звертає увагу засудженої, що зміна правової кваліфікації її діяння можлива лише за умови перегляду Верховним Судом, як ухвали апеляційного суду, так і вироку місцевого суду, з огляду на те, що вирок місцевого суду стосовно ОСОБА_1 . Херсонський апеляційний суд своєю ухвалою від 19 березня 2025 року залишив без змін.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 427 КПК визначено, що касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); 3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Отже, стверджуючи про незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на порушення закону (істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого), які, на її думку, допущені судом апеляційної інстанції, а також зазначити, у чому саме полягають допущені судом порушення, які відповідно до положень ст. 438 КПК є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення з урахуванням приписів статей 412-414 КПК.

Проте, усупереч наведеним положенням процесуального закону, у поданій скарзі ОСОБА_1 не погоджується з оцінкою судом окремих доказів, та надає їм власну оцінку, але не зазначає, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість рішення суду апеляційної інстанції. Крім того, Суд зауважує, що засуджена вказує про неповноту судового розгляду (ст. 410 КПК), яка відповідно до положень ст. 409 КПК є підставою для скасування або зміни судового рішення під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, однак з огляду на приписи статей 433, 438 КПК не є предметом касаційного розгляду.

Також касаційний суд зауважує, що ОСОБА_1 у скарзі стверджує про «ігнорування» апеляційним судом листів Департаменту колії та споруд АТ «Укрзалізниця» від 02 травня 2023 року № ЦЦТ-12/44 і Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 02 травня 2023 року № 1324, а також прохання про допит свідка ОСОБА_2 , призначення повторної судової почеркознавчої експертизи, проте не конкретизує, чи заявлялись стороною захисту клопотання про допит свідків, дослідження вказаних листів і призначення експертизи та результати їх розгляду (відмовлено в задоволенні чи не розглянуто).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі вказується судове рішення, що оскаржується, а згідно з ч. 5 цієї статті до касаційної скарги додаються копії цих судових рішень.

Засуджена на виконання приписів ч. 5 ст. 427 КПК додала до касаційної скарги, зокрема копію ухвали Херсонського апеляційного суду від 19 березня 2025 року. Водночас на виконання п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК касатор зазначила про оскарження вироку Херсонського апеляційного суду Херсонської області від 19 березня 2025 року. Викладене свідчить про допущені суперечності у змісті касаційної скарги щодо виду оскаржуваного рішення та назви суду, який його постановив, які створюють сумніви стосовно того, яке ж судове рішення оскаржено в касаційному порядку.

З огляду на те, що касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення недоліків скарги, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Залишити без руху касаційну скаргу засудженої ОСОБА_1 і встановити строк п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5