У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 16 квітня 2024 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, відбуваючого покарання у Державній установі «Казанківська виправна колонія (№93)».

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 16 квітня 2024 року задоволено подання начальника ДУ «Казанківська виправна колонія (№ 93)» про приведення вироків у відповідність за наявністю кількох вироків щодо засудженого ОСОБА_6 . На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11 жовтня 2021 року та вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 квітня 2023 року, визначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 2 місяця. Строк покарання ухвалено рахувати з 05 квітня 2021 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Засуджений ОСОБА_7 вважає ухвалу суду незаконною.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Засуджений вважає, що судом необґрунтовано задоволено подання про приведення вироку у відповідність за наявності кількох вироків.

Зазначає, що ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року враховано 1 рік позбавлення волі у строк покарання попереднього ув`язнення за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11 жовтня 2021 року.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Мотивуючи рішення про задоволення подання начальника ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» про приведення вироків у відповідність за наявністю кількох вироків щодо засудженого ОСОБА_6 , суд зазначив наступне.

Вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 01 грудня 2020 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. Вирок набрав законної сили 05 січня 2021 року.

Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 липня 2021 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 01 грудня 2020 року, та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 8 місяців. Строк покарання ухвалено рахувати з 05 квітня 2021 року. Вирок набрав законної сили 26 серпня 2021 року.

Вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11 жовтня 2021 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, частково зараховано покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 липня 2021 року, та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Строк покарання ухвалено рахувати з моменту набрання вироком законної сили. Вирок набрав законної сили 13 листопада 2021 року.

Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 квітня 2023 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16 квітня 2019 року визначене остаточно покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 2 місяці. Строк покарання ухвалено рахувати з часу затримання, з 05 квітня 2021 року.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 квітня 2023 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання змінено. Виключено рішення про призначення покарання на підставі ст. 71 КК України. Постановлено вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. Строк відбуття покарання рахувати з 09 липня 2021 року. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 09.07.2021 по 20.02.2024 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Судом першої інстанції встановлено, що при ухвалені вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 квітня 2023 року, не був врахований вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11 жовтня 2021 року за кримінальне правопорушення, за яке ОСОБА_6 було засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, та яке було вчинено ним до ухвалення вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 квітня 2023 року.

Суд дійшов висновку, що при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, визначених за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11 жовтня 2021 року та вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 квітня 2023 року підлягають застосуванню вимоги, передбачені ч. 4 ст. 70 КК України.

Позиції учасників судового провадження.

Засуджений ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 частково підтримав апеляційну скаргу.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався. Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до положень ст. 533 КПК України, вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до матеріалів судового провадження вбачається, що начальник ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з поданням про приведення вироків у відповідність за наявністю кількох вироків щодо засудженого ОСОБА_6 .

Так, вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 01 грудня 2020 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. Вирок набрав законної сили 05 січня 2021 року.

Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 липня 2021 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 01 грудня 2020 року, та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 8 місяців. Строк покарання ухвалено рахувати з 05 квітня 2021 року. Вирок набрав законної сили 26 серпня 2021 року.

Вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11 жовтня 2021 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, частково зараховано покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 липня 2021 року, та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Строк покарання ухвалено рахувати з моменту набрання вироком законної сили. Вирок набрав законної сили 13 листопада 2021 року.

Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 квітня 2023 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16 квітня 2019 року визначене остаточно покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 2 місяці. Строк покарання ухвалено рахувати з часу затримання, з 05 квітня 2021 року.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 квітня 2023 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання змінено. Виключено рішення про призначення покарання на підставі ст. 71 КК України. Постановлено вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. Строк відбуття покарання рахувати з 09 липня 2021 року. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 09.07.2021 по 20.02.2024 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

У поданні ставиться питання про визначення ОСОБА_6 остаточного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю вироків Корабельного районного суду м. Миколаєва від 01 грудня 2020 року, Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 липня 2021 року, Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11 жовтня 2021 року та Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 квітня 2023 року.

Проте, колегія суддів зауважує, що відповідно до вимог ст. 539 КПК України, приведенню у відповідність підлягають лише вироки Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11 жовтня 2021 року та Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 квітня 2023 року, з наступних підстав.

Вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 01 грудня 2020 року враховано при ухваленні вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 липня 2021 року.

Вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 липня 2021 року враховано при ухваленні вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11 жовтня 2021 року.

Тому відсутні підстави для врахування вироків Корабельного районного суду м. Миколаєва від 01 грудня 2020 року та Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 липня 2021 року при приведенні вироків у відповідність до вимог ч.4 ст. 70 КК України, як ставиться питання у поданні начальника колонії.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що на підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_6 слід визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, за якими він визнаний винним за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11 жовтня 2021 року та за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 квітня 2023 року.

У даному випадку суд першої інстанції правильно застосував положення, передбачені ч. 4 ст. 70 КК України, однак при визначені остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, не вмотивував принцип часткового складання призначених покарань.

Отже, оскаржувана ухвала не є вмотивованою, оскільки судом першої інстанції не наведено достатніх мотивів та підстав щодо принципу призначення остаточного покарання засудженому.

Тому, ухвала суду першої інстанції підлягає зміні, а при визначенні остаточного покарання ОСОБА_6 , на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, слід застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

З наведених підстав, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити, ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 16 квітня 2024 року щодо ОСОБА_6 змінити.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_6 за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення покарань, призначених за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11 жовтня 2021 року та за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 квітня 2023 року, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Строк покарання рахувати з 05 квітня 2021 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3