№ провадження 1-кс/606/386/24
Справа № 606/1480/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м. Теребовля

Слідчий суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Теребовлянського районного суду Тернопільської області скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_5 , на постанову ст.слідчого СВ ВП № 3 (м. Теребовля) Тернопільського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 31.08.2024 про закриття кримінального провадження за № 0000164 від 03.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17.10.2024 адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області із вказаною скаргою, в якій просить скасувати постанову ст. слідчого СВ ВП №3 (м. Теребовля) ОСОБА_4 від 31.08.2024 про закриття кримінального провадження №0000164.

Скарга мотивована тим, що 03.07.2024 біля 14 год 00 хв. на перехресті вулиць Миру та Глещавецька, що в м. Теребовля, сталася ДТП за участю водія автомобіля OPEL VECTRA ОСОБА_6 та велосипедиста, малолітнього ОСОБА_5 . В результаті наїзду автомобілем велосипедист отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.

31.08.2024 старшим слідчим СВ ВП №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 було винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. Постанова мотивована тим, що водій автомобіля OPEL VECTRA ОСОБА_6 рухався по вул. Глещавецька в напрямку центру м. Теребовля зі швидкістю 40 км/год, допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_5 , який раптово виїхав на проїзну частину дороги із другорядної вулиці Миру. За результатами проведеної судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/120-24/8975-ІТ від 28.08.2024 експерт автотехнік прийшов до висновку, що за наданих слідством вихідних даних дії водія ОСОБА_6 відповідали вимогам п. 12.4, 12.9 (б) та 12.3 ПДР. З моменту виникнення небезпеки для руху водій ОСОБА_6 не мав технічної можливості запобігти наїзду на велосипедиста ОСОБА_5 . На підставі висновку експерта слідчий прийшов до висновку, що ОСОБА_6 вимог ПДР не порушував, а причиною ДТП було порушення велосипедистом ОСОБА_5 вимог п. 6.1 ПДР України, згідно з яким йому заборонено рухатись по дорозі велосипедом, так як він не досяг 14-річного віку.

Вказаний висновок органу досудового розслідування, на думку представника скаржника, не відповідає фактичним обставинам справи, зроблений на підставі маніпуляцій з вихідними даними, які були надані експерту для проведення судової автотехнічної експертизи. Сам по собі факт керування малолітньою особою велосипедом не може вважатись причиною виникнення ДТП, а тому такий висновок слідчого є неспроможним та парадоксальним з огляду на обставини, за яких він зроблений.

Як слідує з протоколу огляду місця події від 03.07.2024, ДТП сталася на Т-подібному перехресті вулиць Глещавецької та Миру в м. Теребовля. Місце зіткнення слідчим визначено на правому краї проїжджої частини (вулиця Глещавецька в напрямку центру м. Теребовлі) на виїзді із вул. Миру, яку слідчий чомусь вважав другорядною. При цьому, як під час огляду місця події, так і надаючи додаткову інформацію експерту на підставі його клопотання, слідчий зазначав, що дорожні знаки на цьому перехресті відсутні.

За відсутності дорожніх знаків на Т-подібному перехресті доріг з асфальтовим покриттям останні вважаються рівнозначними. В такому випадку діє правило проїзду перехрестя рівнозначних доріг, передбачене п. 16.2 ПДР України. На перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух. Таким чином, якщо брати до уваги протокол огляду місця події з план-схемою до нього а також вихідні дані, що були надані слідчим на запит експерта (а.с. 146), на нерегульованому Т-подібному перехресті рівнозначних доріг, водій ОСОБА_6 мав надати перевагу в русі водію велосипеда ОСОБА_5 , який наближався до перехрестя справа, а не збивати його. Адже якщо на перехресті немає додаткових знаків (наприклад, "Головна дорога" або світлофора), водії повинні керуватися правилом "перешкода справа". Це означає, що на Т-подібному перехресті водій зобов`язаний пропустити транспортний засіб, який під`їжджає з правого боку. Натомість водій ОСОБА_6 не був достатньо уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, при під`їзді до перехрестя рівнозначних доріг з обмеженою оглядовістю не зменшив швидкість, не переконався у відсутності перешкоди справа, не здійснив (та навіть не намагався здійснити маневру об`їзду) та здійснив наїзд на велосипедиста, якого повинен був пропустити.

Таким чином, на переконання представника скаржника, дії водія ОСОБА_6 , який рухався по ділянці дороги з обмеженою оглядовістю та наближався до нерегульованого перехрестя рівнозначних доріг, де здійснив наїзд на велосипедиста, прямо суперечать вимогам п. 2.3 б), д), п. 16.12 ПДР України і перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП, в результаті якої малолітній ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Окремо представник скражника звернув увагу на те, яким чином органом досудового розслідування встановлювалась швидкість автомобіля OPEL VECTRA, яким керував ОСОБА_6 . Так у своєму поясненні від 03.07.2024 водій вказував, що рухався зі швидкістю 20 км/год, а під час проведення слідчого експерименту за його участю вказав, що швидкість його руху складала 40 км/год. Така швидкість була беззастережно взята слідчим до уваги і надавалась експерту автотехніку в якості вихідних даних. За дивним збігом обставин таку ж швидкість «на око» вказав і свідок ОСОБА_7 . При цьому, слідчий експеримент ні з іншим учасником ДТП, ні з другим свідком по справі (очевидцем ДТП) не проводився, швидкість, з якою рухався автомобіль ОСОБА_6 експертним шляхом не визначалась.

За таких обставин, представник скаржника вважає висновок слідчого ВП №3 (м. Теребовля) ОСОБА_4 про відсутність в діях водія ОСОБА_6 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України передчасним, таким що не ґрунтується на об`єктивних даних, здобутих під час досудового розслідування, а тому постанова про закриття кримінального провадження №0000164 від 03.07.2024, винесена 31.08.2024 року підлягає скасуванню.

Окрім того, представник скаржника вказує на те, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження була винесена 31.08.2024, однак ні потерпілому, ні його представнику не вручалась і не направлялась. Можливість ознайомитись із матеріалами справи представнику потерпілого було надано 10.10.2024, про що свідчить відмітка на клопотанні про ознайомлення з матеріалами справи та на повідомленні про закриття кримінального провадження. 10.10.2024 представник потерпілого ознайомився з матеріалами кримінального провадження та із постановою від 31.08.2024 про його закриття, а тому термін на оскарження постанови не пропущено.

Отже, на переконання представника скаржника постанова слідчого про закриття кримінального провадження винесена без всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, без додержання вимог чинного кримінально-процесуального законодавства, тому підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник скаржника - адвокат ОСОБА_8 скаргу підтримав та просив її задовольнити.

У судовому засіданні ст. слідчий СВ відділення поліції № 3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 заперечив проти поданої скарги, вважав її безпідставною, а постанову про закриття кримінального провадження такою, що винесена із дотриманням вимог законодавства. В обгрунтування своїх доводів зазначив, що доводи представника скаржника про те, що ДТП сталось на Т-подібному перехресті вулиць Глещавецька та Миру в м. Теребовля є надуманими, оскільки у протоколі огляду місця події від 03.07.2024 відомостей, на які вказує захисник немає.

Окрім цього, представник скаржника у скарзі вказує на те, що місце зіткнення слідчим визначено на правому краю проїзної частини дороги (вул. Глещавецька в напрямку до центру м. Теребовля) на виїзді із вул. Миру, яку слідчий чомусь вважає другорядною. Вказані відомості в протоколі огляду місця події, як вказує представник потерпілого, відстуні. У висновку експерта № СЕ-19/120-24/7900-ІТ зазначено, що встановити в абсолютних величинах місце наїзду автомобіля на велосипедиста неможливо в зв?язку з відсутністю уточнюючої слідової інформації, зафіксованої під час огляду міся події. Також, представник скаржника ОСОБА_3 вказує, що під час огляду місця події було встановлено, що в місці ДТП відсутні дорожні знаки, що відповідає дійсності і дана інформація надалі була використана як фрагмент вихідних даних під час проведення автотехнічної експерти, встановлення обставин ДТП. Слідчий не погоджується із твердженнями представника скаржника, що на даному перехрестті доріг з асфальтобетонним покриттям останні вважаються рівнозначними. Слідчий зазначив, що вул. Глещавецька є головною дорогою, тобто в напрямку від центру м. Теребовля по вул. Глещавецька встановлений дорожній знак 7.8 (33 розділу ПДР України) - "Напрямок головної дороги", як додаток до своїх показаннь з приводу даної скарги, слідчим була виготовлена та додана до матеріалів скарги ілюстративна таблиця.

Також, слідчий зазначає, що до даних дорожніх умов слід застосовувати поняття "небезпека для руху", а не "перешкода для руху", як зазначає представник скаржника.

В даній дорожні ситуації слід визначити момент виникнення вказаної небезпеки для руху, при цьому враховуючи деякі аспекти визначення моменту виникнення небезпеки для руху визначається в певний момент, а не взагалі. Тобто слід врахувати, що в даній дорожній ситуації необхдіно встановити можливість виявити і сприйняти небезпеку для руху та можливість уникнути ДТП шляхом застосування гальмування.

Як слідує із протоколу проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 момент виникнення небезпеки для руху тобто момент появи в полі зору велосипедиста (неповнолітнього), який рухається по вул. Миру в напрямку до вул. Глещавецька становить 15,4 м. При цьому, як слідує із протоколу слідчого експерименту за участю свідка момент виникнення небезпеки для руху водієві виникає на відстані 15,5 м. Як було встановлено в ході проведення судової автотеїнічної експертизи зупиний шлях автомобіля Opel становить 30,8 … 25,3 м.. Таким чином, у цій дорожньо-транспортній пригоді зупинний шлях автомобіля в даних умовах є більший, ніж його віддалення від місця наїзду з моменту виникнення небезпеки для руху. При цьому, якщо проаналізувати відомості, які були встановлені під час слідчих експериментів з місця водія автомобіля Opel на відстані 22,2 м. до місця зіткнення водій не може побачити велосипедиста, який рухається по вул. Миру, велосипедист перебуває в так званій сліпій зоні.

Щодо тверджень представника скаржника про те, що ОСОБА_6 під час надання пояснення вказав, що його швидкість руху в момент безпосередньо перед ДТП становила 20 км/год, а при проведенні слідчого експерименту вказав 40 км/год, слідчий зазначив, що під час слідчого експерименту ОСОБА_6 вказав дану швидкість та відповідно слідчий експеримент проводився при вказаних даних. При цьому, свідок ОСОБА_9 вказав, що швидкість автомобіля до моменту ДТП становить близько 40 км/год. Підстав вважати, що швидкість автомобіля до моменту ДТП становила більше чи менше немає.

Слідчий зазначив, що в цілому враховуючи наведені обставини, вважає, що вихідні дані, які були отримані під час досудового розслідування є об`єктивними та за результатами яких було складено висновок експерта, згідно якого встановлено, що у даній дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, в діях водія автомобіля Opel Vectra (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_10 не вбачається невідповідностей технічним вимогам п. 12.4, 12.9 (б), 12.3 Правил дорожнього руху, які б з технічної точки зору перебували в причинному зв?язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Також слідчий зазначив те, що представником потерпілого описано тільки дії водія ОСОБА_6 та будь яким чином не відображено показання потерпілого. Якщо навіть враховувати твердження представника скаржника - ОСОБА_3 з приводу того, що водій ОСОБА_6 повинен був надати перевагу для руху велосипедиста, слід також розглянути дії велосипедиста в даному випадку, не враховуючи пункт правил дорожнього руху 6.1, яким визначено заборону керуванням велосипедами особами, які не досягли 14-річного віку. Так, за умови якщо б дане перехресття було б перехресттям рівнозначних доріг, велосипедист при виїзді на вул. Глещавецьку, зобов`язаний був зменшити швидкість руху та переконатись, що праворуч (тобто від центру м. Теребовля) відсутній будь-який транспортний засіб, який рухався. Дану вимогу правил дорожнього руху не виконано зі сторони велосипедиста.

Слідчий зазначив, що будь яких маніпуляцій як вказує представник скаржника з вихідними даними, які надалі були використані під час проведення автотехнічної експертизи не було, а тому вважає дану скаргу необгрунтованою, надуманою та вважає, що в ході досудового розслідування було проведено усі заходи на встановлення об`єктивних обставин ДТП, за результатами яких було прийнято рішення про закриття кримінального провадження у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали додані до скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження, встановив наступне.

Частиною 1 статті 303 КПК України визначено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Частиною 1 ст. 304 КПК України встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Представник скаржника в скарзі зазначає, що оскаржувана постанова від 31.08.2024 ні потерпілому, ні його представнику не вручалась і не направлялась. Можливість ознайомитись із матеріалами справи, представнику потерпілого було надано 10.10.2024, про що свідчить відмітка на клопотанні про ознайомлення з матеріалами справи та на повідомленні про закриття кримінального провадження. 10.10.2024 представник потерпілого ознайомився із постановою від 31.08.2024, а тому термін на оскарження постанови не пропущено.

Вивчивши надані суду матеріали кримінального провадження №0000164 від 03.07.2024, слідчим суддею не встановлено іншої дати отримання скаржником чи його представником оскаржуваної постанови. Таким чином строк на оскарження постанови слідчого скаржником не пропущено.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні ВП № 3 (м.Теребовля) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області перебувало кримінальне провадження №0000164 від 03.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно постанови ст.слідчого відділення поліції №3 (м. Теребовля) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 31.08.2024 про закриття кримінального провадження, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000164 від 31.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрито у зв`язку з відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення.

З постанови слідує, що водій автомобіля OPEL VECTRA ОСОБА_6 рухався по вул. Глещавецька в напрямку центру м. Теребовля допустив наїзд із велосипедом "BTWIN" під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який раптово виїхав на проїзну частину дороги із другорядної вулиці Миру. Внаслідок ДТП велосипедиста госпіталізовано. Згідно висновку експерта ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження середнього ступеняч тяжкості.

Під час руху водій автомобіля OPEL VECTRA виявив велосипедиста, який рухався по вул.Миру в напрямку вул. Глещавецька. Виявивши даного велосипедиста, який рухається водій автомобіля застосував гальмування з метою уникнення зіткнення. Швидкість руху автомобіля до моменту застосування гальмування становила 40 км/год. Сліди гальмування автомобіля OPEL VECTRA на місці пригоди не виявлено.

В ході слідчого експерименту встановлено: в момент появи в полі зору водія автомобіля OPEL VECTRA (який рухається із швидкістю 40 км/год) велосипедиста, який рухається по вул. Миру в напрямку до вул.Глещавецька, автомобіль (його передня частина) знаходився та подолав відстань 15,4 м до місця наїзду, при цьому у вказаний момент велосипедист з моменту появи його в полі зору водія автомобіля знаходився та подолав відстань 8,4 м до місця наїзду. При цьому, велосипедист рухається із швидкістю 28 км/год. Дані відомості були встановлені як під час слідчих експериментів за участю учаснимків слідчих дій так і при проведенні судових експертиз.

За результатами проведеної судової автотехнічної експертизи встановлено, що у даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля OPEL VECTRA ОСОБА_6 з моменту виникнення небезпеки для руху не мав технічної можливості запобігти наїзду на велосипедиста ОСОБА_5 своєчасним гальмуванням і зупинкою транспортного засобу до лінії руху велосипедиста. У цій дорожньо-транспортній ситуації в діях водія автомобіля OPEL VECTRA ОСОБА_6 не вбачається невідповідностей технічним вимогам п. 12.4, 12.9 (б) та 12.3 ПДР, які б з технічної точки зору перебували в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, досудовим розслідуваннм не встановлено в діянні водія ОСОБА_6 порушень вимог ПДР, які б перебували у причинному зв`язку із настанням ДТП, чи призвели до виникнення даної ДТП, тобто відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Однак, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 порушив вимоги п. 6.1 ПДР України, згідно якого рухатись по дорозі на велосипедах дозволяється особам, які досягли 14-річного віку.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, одним з яких є захист особи, суспільства від кримінальних правопорушень.

Реалізація вказаного завдання здійснюється, з поміж іншого, шляхом забезпечення кожному громадянину права на звернення до уповноважених органів з заявою про вчинене кримінальне правопорушення.

Зазначене право породжує відповідний обов`язок органів прокуратури, досудового розслідування своєчасно відреагувати на такі звернення у передбачений законом спосіб, тобто відповідно до встановленої процесуальним законом процедури.

Відповідно до положень ч. 2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК України порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Положеннями п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування (ч. 5 ст. 38 КПК України).

Оцінюючи на предмет законності оскаржувану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Разом з тим, закриваючи кримінальне провадження, ст.слідчим відділення поліції №3 (м. Теребовля) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, означених вимог закону повною мірою не дотримано. Зокрема, слідчий передчасно зробив висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі, а саме, без ретельної перевірки усіх обставин даної ДТП, проведення яких необхідне та можливе, що призвело зокрема до порушення прав неповнолітнього скаржника ОСОБА_5 .

Так, під час досудового розслідування не надано оцінки причин ДТП та не визначено причинно-наслідкового зв`язку між діяннями учасників ДТП та наслідками ДТП, не усунуто розбіжності щодо зазначення ОСОБА_6 у його поясненнях та під час проведення слідчого експерименту різної швидкості руху автомобіля, не проведено слідчого експеременту за участю ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , пояснення якого як очевидця наявні у матеріалах кримінального провадження.

У зв`язку із наведеним, слідчий суддя приходить до висновку, що висновок слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.2, 9, 110, 303-307 КПК України КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_5 , на постанову ст.слідчого СВ ВП № 3 (м. Теребовля) Тернопільського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 31.08.2024 про закриття кримінального провадження за № 0000164 від 03.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України- задоволити.

Постанову ст.слідчого СВ ВП № 3 (м. Теребовля) Тернопільського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 31.08.2024 про закриття кримінального провадження за № 0000164 від 03.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000164 від 03.08.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України направити у СВ ВП №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільські області для подальшого досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 22.10.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1