Справа № 182/6472/24
Провадження № 1-кп/0182/1199/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді- ОСОБА_1 секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження № 0001327 від 23.10.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно працевлаштованого на ТОВ «ФСВ «Маестро А-Г» на посаді складальника виробів з деревини, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19.03.2001 вироком Нікопольського міськрайонного суду за ст.140 ч. 3, ст. 141 ч. 2, 42, 44 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. Із застосуванням ст. 46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 2 роки;

- 16.07.2004 вироком Нікопольського міськрайонного суду за ст.15, ст. 152 ч. 3, 185 ч. 3, 296 ч. 2, 70 КК України. На підставі ст. 71 частково приєднано невідбуту частину покарання строком 2 місяці по вироку Нікопольського міськрайонного суду від 19.03.2001 року до 4 років 8 місяців позбавлення волі. Звільнився 31.01.2006 р. з Жовтоводської ВК № 26 умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 3 місяці 29 днів;

- 13.03.2007 вироком Нікопольського міськрайонного суду за ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 186 ч. 2, 186 ч. 3, 190 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк 3 місяці по вироку від 16.07.2004 р. До відбуття покарання 4 роки 3 місяця. Звільнився 15.06.2010 умовно-достроково, невідбутий строк 6 місяців 20 днів;

- 27.01.2011 вироком Нікопольського міськрайонного суду за ст. 190 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України частково приєднано невідбутий строк 2 місяці по вироку суду від 13.03.2007. До відбуття покарання 1 рік 8 місяців позбавлення волі. Звільнився 05.07.2012 року з Пятихатської ВК по відбуттю строку покарання;

- 14.05.2013 вироком Нікопольського міськрайонного суду за ст. 190 ч. 2, 185 ч. 3, 185 ч. 2, 186 ч. 2, 263 ч. 2, 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. Звільнився 16.12.2016 року з Пятихатської ВК по відбуттю строку покарання;

- 15.11.2017 вироком Нікопольського міськрайонного суду за ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;

- 16.11.2018 вироком Нікопольського міськрайонного суду за ст. 185 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України частково приєднано покарання за вироком від 15.11.2018 до 4 років 1 місяця позбавлення волі. По вироку Дніпровського апеляційного суду від 11.02.2019 вирок Нікопольського міськрайонного суду від 16.11.2018 змінено в частині призначення покарання: рахувати засудженим за ст. 185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України до відбуття покарання 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

- 12.08.2021 року Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі. 27.05.2022 звільнений із ІНФОРМАЦІЯ_2 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 04.02.2024 близько о 09 год. 30 хв. знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання його знайомої ОСОБА_6 , де в ході спілкування з останньою ОСОБА_3 помітив на столі у спальній кімнаті будинку планшет марки «Samsung Galaxy Tab A8» моделі «SM-X205 32GB», IMEI НОМЕР_1 , сірого кольору, після чого у нього виник умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , перебуваючи в той самий час та в тому самому місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, звернувся до ОСОБА_6 , та під приводом необхідності знайти певну інформацію в мережі «Інтернет», попросив у останньої планшет марки «Samsung Galaxy Tab A8» моделі «SM-X205 32GB», IMEI НОМЕР_1 , сірого кольору, при цьому зловживаючи довірою запевнив останню, що поверне вказаний вище планшет, після того як покористується ним, однак такого наміру не мав.

Тоді ж, ОСОБА_6 будучи впевненою, що вище заначений планшет передає ОСОБА_3 для пошуку певної інформації в мережі «Інтернет», добровільно передала останньому планшет марки «Samsung Galaxy Tab A8» моделі «SM-X205 32GB», IMEI НОМЕР_1 , сірого кольору. Після отримання вищевказаного планшету, ОСОБА_3 декілька хвилин, імітуючи користування ним, утримував вказаний планшет, після чого з планшетом марки «Samsung Galaxy Tab A8» моделі «SM-X205 32GB», IMEI НОМЕР_1 , сірого кольору, тримаючи його у своїх руках вийшов із будинку, розташованого за вищевказаною адресою та пішов з місця скоєння кримінального правопорушення, чим спричинивши своїми незаконними діями ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 4699 грн. 02 коп.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаки кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Кримінальне провадження надійшло до суду з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором-стажистом на посаді прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 01 листопада 2024 року.

Згідно угоди, сторони погодилися на повне визнання підозрюваним винуватості у вчиненні кримінального правопорушення та на призначення їй покарання за ч.2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Такожв угоді зазначені наслідки її укладення та затвердження сторонами кримінального провадження, з яким вони погодилися.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, надала заяву згідно якої надала добровільну згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_3 . Також зазначила, що матеріальна шкода їй відшкодована в повному обсязі, жодних претензій до ОСОБА_3 вона не має ( а.с. 20,21).

В підготовчому судовому засіданні сторони кримінального провадження вважають за можливе затвердити укладену угоду та просили про це суд.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження суд вважає, що угода може бути затверджена з наступних підстав.

Обвинувачений повністю визнав свою вину та цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують. При цьому він має ряд прав, передбачених ч.4 ст. 474 КПК України. Обвинувачений також правильно розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконаний у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Угода про визнання винуватості, яка укладена між прокурором стажистом на посаді прокурора та обвинуваченим, за участю захисника, відповідає вимогам КПК і КК України.

Кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 має правильну правову кваліфікацію за ч.2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України. При призначенні покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення - злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Суд вирішує долю речових доказів відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи №3715 від 24.10.2024 року, в сумі 387 грн. 64 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 475, 124 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 01 листопада 2024 року міжпрокурором-стажистом на посаді прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001327.

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, поклавши на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч.1 ст.76КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стосовно обвинуваченого запобіжний захід не обирався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази:

-Коробку з-під планшетного комп`ютера «Samsung Galaxy Tab A8» моделі «SM-X205 32GB», IMEI НОМЕР_1 , сірого кольору,яку передано під розписку потерпілій ОСОБА_6 залишити у її користуванні.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи №3715 від 24.10.2024 року, в сумі 387 (триста вісімдесят сім) грн. 64 коп.

Вирок суду може бути оскаржений відповідно до вимог ч.4 ст. 394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий суддя: ОСОБА_1