УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2024 року місто Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого СВ ОРУП №1ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Беляцьківка Кременчуцького району Полтавської області, громадянина України, українця, одруженого, неповнолітних дітей не має, з вищою освітою, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за АДРЕСА_2 , заступника начальника Морехідного фахового коледжу ім. О.І. Маринеска НУ «Одеська морська академія» з навчально-виховної роботи

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

І. Суть клопотання

13 вересня 2024 року до Київського районного суду м. Одеса надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави.

Клопотання обґрунтоване тим, відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001120 від 04.09.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 3692 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Спеціалізованою екологічною прокуратурою (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури.

На переконання слідчого, у теперішній час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які виправдовують обрання підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

На думку слідчого застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

2.1. Прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів.

2.2. Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 заперечив проти задоволення клопотання та просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або мінімального розміру застави з врахуванням міцних соціальних зв`язків, нагород на попередньому місці служби, його репутації, невеликому розмірі доходів, позитивних характеристик.

2.3. Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

ІІІ. Мотиви слідчого судді

3.1. Дослідивши клопотання, надані сторонами матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшла таких висновків.

3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

3.3. Оцінка обґрунтованості підозри

Зміст повідомлення про підозру

13.09.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.369-2 КК України.

Згідно з повідомленням про підозру кримінальні правопорушення були вчинені за таких обставин.

В ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про вищу освіту», коледж - заклад вищої освіти або структурний підрозділ університету, академії чи інституту, що провадить освітню діяльність, пов`язану із здобуттям ступеня бакалавра та/або молодшого бакалавра, проводить прикладні наукові дослідження та/або творчу мистецьку діяльність.

На підставі наказу Міністерства освіти і науки України «Про припинення юридичної особи Одеського морехідного училища ім. О.І. Маринеска» № 353 від 22.04.08 створено фаховий коледж, а саме шляхом реорганізації та приєднання його до Національного університету «Одеська морська академія», як відокремленого структурного підрозділу із збереженням окремих прав юридичної особи.

Відповідно до п. 1.8 Положення «Про відокремлений структурний підрозділ «Морехідний фаховий коледж ім. О.І. Маринеска Національного університету «Одеська морська академія» (Надалі Положення про підрозділ), затвердженого 24.09.2020 вченою радою Національного університету «Одеська морська академія» та затвердженого 25.09.2020 ректором, коледж є відокремленим структурним підрозділом Національного університету «Одеська морська академія». Коледж здійснює свою діяльність на засадах неприбутковості, є бюджетною установою.

Відповідно до п. 1.3 Положення про підрозділ, основними напрямками діяльності Фахового коледжу є:

-провадження освітньої діяльності, пов`язаної із здобуттям фахової передвищої освіти;

-відповідно до ліцензії (ліцензій) забезпечення здобуття профільної середньої освіти професійного та академічного спрямування, професійної (професійно-технічної) та/або початкового рівня (короткого циклу) вищої освіти та/або першого (бакалаврського) рівня вищої освіти.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 та 6 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що:

- особа, відрахована з закладу вищої освіти до завершення навчання за відповідною освітньою програмою, має право на поновлення на навчання в межах ліцензованого обсягу закладу вищої освіти;

- поновлення на навчання осіб, відрахованих із закладів вищої освіти або яким надано академічну відпустку, а також переведення здобувачів вищої освіти здійснюються, як правило, під час канікул.

- порядок відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення осіб, які навчаються у закладах вищої освіти, а також порядок надання їм академічної відпустки визначаються положеннями, затвердженим центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки. Поновлення та переведення здобувачів вищої освіти здійснюється з урахуванням вимог до вступників на відповідні освітні програми.

Відповідно до п. 1 та п. 2 Розділу ІІІ Положення про порядок відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення осіб, які навчаються у закладах вищої освіти, та надання їм академічної відпустки, затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України № 134 від 07.02.2024 (далі - Положення) особи, відраховані до завершення навчання за певною освітньою програмою, можуть бути поновлені на навчання на місця за кошти фізичних (юридичних) осіб на підставі особистої заяви, поданої до закладу вищої освіти.

Особу може бути поновлено на навчання незалежно від причин відрахування, тривалості перерви в навчанні, форми здобуття вищої освіти, освітньої програми, джерела фінансування, форми власності та сфери управління закладу вищої освіти за умов: виконання вимог до вступників на відповідну освітню програму; позитивної оцінки результатів навчання, здобутих особою протягом попередніх періодів навчання. Особі може бути відмовлено в поновленні на навчання, якщо встановлена негативна оцінка її здатності успішно виконати відповідну освітню програму.

Відповідно до ч. 16 ст. 44 Закону України «Про вищу освіту» та п. 7 Розділу ІІІ Положення, наказ про поновлення на навчання видається після укладання договору про навчання між закладом вищої освіти з фізичною (юридичною) особою, яка замовляє платну освітню послугу (у випадку поновлення на навчання за кошти такої особи).

Наказом т.в.о. начальника Морехідного фахового коледжу ім. О.І. Маринеска НУ «Одеська морська академія» ОСОБА_8 «Про переведення Володимира Чорновола» № 21к від 11.04.2023 ОСОБА_4 , переведено з посади методиста на посаду заступника начальника коледжу з навчально-виховної роботи з 12.04.2023.

Відповідно до затвердженої начальником коледжу від 08.01.2024 посадової інструкції заступника начальника відокремленого структурного підрозділу «Морехідного фахового коледжу ім. О.І. Маринеска НУ «Одеська політехніка» з навчально-виховної роботи № П І 04, визначено, що ОСОБА_4 : є безпосереднім організатором та керівником виховної роботи з курсантами, який у своїй роботі керується Конституцією України, нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 1 пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єкти, на яких поширюється дія цього Закону є: особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у п. 1 ч. 1 ст. 3 вказаного закону.

На початку серпня 2024 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою поновлення на навчання на денну форму прибув до адміністративно-навчального корпусу «Морехідного фахового коледжу ім. О.І. Маринеска НУ «Одеська морська академія» (Надалі Коледж) по вул. Канатна, 8 у м. Одесі.

Відрахування ОСОБА_9 відбулось весною 2019 року з 3-го курсу судномеханічного відділення Коледжу.

Перебуваючи у приміщенні коледжу ОСОБА_9 дізнався, що начальник коледжу та завідувач судномеханічного відділення перебувають у відпустках. За рекомендацією секретаря начальника коледжу з вказаного питання він звернувся до заступника начальника коледжу з навчально-виховної роботи ОСОБА_4 .

ОСОБА_9 пояснив ОСОБА_4 , що має намір поновити навчання за тією ж освітньою програмою та спеціальністю з метою отримання диплома про фахову освіту, який необхідний для доступу до професії, а тому хотів з`ясувати процедуру відновлення на навчання.

ОСОБА_4 , дізнавшись про наміри колишнього курсанту (учня) коледжу, запросив ОСОБА_9 вийти на вулицю для більш зручного спілкування.

Під час роз`яснення процедури поновлення на навчання, у ОСОБА_4 виник злочинний намір на одержанням неправомірної вигоди. Дізнавшись від ОСОБА_9 про період його навчання, складені успішно іспити та причини відрахування, він миттєво розробив злочинний план та передбачив етапи для його втілення у життя.

ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_9 , що може допомогти поновити навчання з того ж курсу у Коледжі з якого його відраховано, гарантуючи успішний результат. При цьому він надав власну візитку з номерами його телефонів для зв`язку з ним. ОСОБА_4 пояснив, що єдиною умовою і застереженням для успішного відновлення на навчання є необхідність надання неправомірної вигоди, яку він визначив словом «подяка», супроводжуючи вислів жестами руки.

Побоюючись втрати можливість і право на продовження освіти ОСОБА_9 вимушено погодився на незаконну вимогу ОСОБА_4 .

ОСОБА_9 30.08.2024 приїхав до Коледжу, в попередньо узгоджений із ОСОБА_4 по телефонну час. Останній з метою створення враження і переконання про власні можливості, підтвердження впливовості у питанні прийняття обумовленого рішення, забезпечив ОСОБА_9 знайомство із начальником судномеханічного відділення ОСОБА_10 . Останній особисто з`ясував у ОСОБА_9 причини з яких відбулось його відрахування з 3 курсу, коло знайомств ОСОБА_9 у закладі освіти за часи його навчання, а також спільно із ним ознайомився у відділі кадрів із особовою справою курсанта на ім`я ОСОБА_9 , повідомивши після цього про складність процедури поновлення на навчання та необхідність надання залікової книжки йому на огляд.

Після чого ОСОБА_4 у присутності ОСОБА_9 став позитивно та впевнено його характеризувати перед ОСОБА_11 , перепитувати його думку, а також просив сприяти у поновленні на навчання.

ОСОБА_9 за викликом ОСОБА_4 прибув 02.09.2024 до Коледжу. Перебуваючи у службовому кабінеті ОСОБА_11 , який знаходиться на другому поверсі адміністративно-навчального корпусу Коледжу по АДРЕСА_3 , ОСОБА_9 отримав підтвердження про можливість зарахування на навчання і усну вказівку до написання рапорту (заяви) про зарахування, який має бути датований 30.08.2024. Вказана заява ОСОБА_9 одразу складена.

Вийшовши на вулицю, він отримав дзвінок від ОСОБА_4 , який наздогнав його на вулиці та розповів, що контролює і гарантує процес поновлення на навчання, і підтвердженням до цього є те, що незабаром буде видано наказ керівника Коледжу про зарахування ОСОБА_9 до учбового закладу.

Наказом «Про поновлення курсанта СМВ» № 302-у від 03.09.2024, який виданий і підписаний начальником Коледжу ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поновлено до складу курсантів за спеціальністю: «271 Морський та внутрішній транспорт»; «271.02 Управління судновими технічними системами і комплексами», освітньо-професійний ступень фаховий молодший бакалавр (навчання за кошти фізичної особи) денної форми та зараховано до 231 групи з 03.09.2024.

Вказаний наказ виданий на підставі рапорту (заяви) ОСОБА_13 з письмовим проханням про поновлення його на навчанні в Коледжі, адресований на ім`я начальника Коледжа ОСОБА_12 і датований - 30.08.2024. На вказаний рапорт накладено позитивні резолюції начальником судномеханічного відділення Коледжу ОСОБА_11 та начальником Коледжу ОСОБА_12 .

Через декілька днів за вказівкою ОСОБА_4 заявник ОСОБА_13 прибув і забрав у Коледжі довідку № 289971, складену на його ім`я, що підтверджує здобуття послідовного рівня освіти, яку зареєстровано у Єдиній державній електронній базі з питань освіти 06.09.2024, сформовано і підписано із використанням вказаної бази за допомогою електронного цифрового підпису начальником Коледжу ОСОБА_12 .

Під час чергової зустрічі, що мала місце 09.09.2024 о 19:33 год. на парковці ТЦ «Епіцентр» за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 повторно висловив ОСОБА_9 вимогу про необхідність передачі йому неправомірної вигоди, визначивши на цей раз її розмір в сумі 500 доларів США, а саме: за здійснений ним вплив на прийняття рішення відповідними службовими особами Коледжу для поновлення на навчання.

Для визначення розміру неправомірної вигоди ОСОБА_4 спочатку конклюдентними діями - жестом своєї руки показав 5 пальців, а потім у відповідь на уточнююче запитання ОСОБА_9 словами сказав про необхідність передачі 500 дол. США. Розмір неправомірної вигоди він пояснив необхідністю врахування кола службових осіб з числа завідувача судномеханічного відділення Коледжу ОСОБА_11 , працівників відділу кадрів навчального закладу, а також начальника.

ОСОБА_9 12.09.2024 о 12:16 год. на виконання вимог ОСОБА_4 прибув до Коледжу, де перебуваючи поруч із входом до адміністративно-навчального корпусу по АДРЕСА_3 , особисто зустрівся і привітався із ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , побачивши біля входу до Коледжу скупчення курсантів у форменому одязі, з метою відволікання від себе їх уваги та вжиття заходів до конспірації під час одержання неправомірної вигоди, повів ОСОБА_9 у магазин (тимчасову споруду), який розташований за приміщенням Коледжу на розі вул. Канатної та Карантинного узвозу, у якій здійснюють продаж фруктів і овочів.

Зайшовши в середину магазину ОСОБА_4 одразу простягнув праву долоню ОСОБА_9 вказуючи на намір рукостискання, супроводжуючи жест словами «жму вашу руку» і одержав кошти, які тримав у руці ОСОБА_9 .

У вказаний спосіб ОСОБА_4 одержав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду у сумі 500 (п`ятсот) доларів США, що станом на 12.09.2024 у еквівалентні за офіційним курсом у гривні складає - 20 592 (двадцять тисяч п`ятсот дев`яносто дві) грн 75 коп., а саме: за здійснення впливу на прийняття рішення про поновлення ОСОБА_9 на навчання начальником Коледжу ОСОБА_12 , а також завідувачем судномеханічного відділення Коледжу ОСОБА_11 , який має повноваження з узгодження до прийняття вказаного рішення керівником та працівників відділу кадрів навчального закладу.

Щодо обґрунтованості підозри

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість повідомленого ОСОБА_4 підозри підтверджується наданими слідчим матеріалами, зокрема:

-протоколами допиту свідка ОСОБА_9 ,

-протоколами допиту свідка ОСОБА_12 , який повідомив, що заступник начальника коледжу з виховної роботи ОСОБА_4 звертався до нього із проханням поновити на навчанні колишнього здобувача, повідомивши, що поновлення буде відбуватися в межах діючого законодавства на підставі чого начальник навчального закладу погодився на таке поновлення;

-протоколом огляду та вручення грошових коштів яким зафіксований факт огляду та вручення грошових коштів в розмірі 500 доларів США ОСОБА_9 ;

-протоколом про результати проведення аудіо-, відеоконтролю особи ОСОБА_4 яким зафіксовано спілкування останнього з ОСОБА_9 та вимагання у нього неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення уповноваженими особами на поновлення на навчанні;

-протоколом затримання ОСОБА_4 , яким зафіксований факт виявлення в вилучення у підозрюваного грошових коштів в розмірі 500 доларів США, переданих йому в якості неправомірної вигоди ОСОБА_9 ;

-протоколом освідування ОСОБА_4 яким зафіксований факт виявлення на правій руці останнього світіння нашарування речовини яскраво зеленого кольору;

-рапортом ОСОБА_9 про поновлення на навчанні в Морехідному фаховому коледжі ім. О.І. Маринеска НУ «Одеська морська академія»;

-витягом з наказу про поновлення курсанта ОСОБА_9 ;

-наказом про переведення ОСОБА_4 на посаду заступника начальника коледжу з навчально-виховної роботи;

-посадовою інструкцією заступника начальника коледжу з навчально-виховної роботи.

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.369-2 КК України.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. В межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

3.4. Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність, зокрема ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

3.5. Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, які згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належать до тяжких ч.3 ст.369-2 КК України.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що з огляду на військову агресію проти України в уповноважених органів ускладнене здійснення належного контролю за перетином особами державного кордону України. Зазначена обставина свідчить про можливість його перетину, у тому числі поза офіційними пунктами пропуску. А тому існуючі законодавчі обмеження для виїзду громадян України за кордон, на що звертала увагу сторона захисту, не виключають такої можливості.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, не маючи стримуючих факторів у вигляді міцних соціальних зв`язків та маючи певні матеріальні ресурси для тривалого перебування за кордоном, чому буде надано оцінку далі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів слідчого щодо наявності цього ризику.

3.6. Щодо ризику незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні

Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів прокурора в частині наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою підбурення їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання неправдивих показань чи відмови від дачі показань на користь підозрюваної.

3.7. Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення

Підозрюваний ОСОБА_4 володіє інформацією про кримінальне провадження стосовно нього, обставин, що є предметом доказування у кримінальному провадженні, а тому може безперешкодно знищити, сховати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, як вже зазначалось, з метою конспірації підозрюваний для спілкування використовував мобільні додатки, а тому останній може вжити заходи щодо видалення такого листування, перейменування контактів телефонної книги.

Крім того, у підозрюваного є значний досвід у сфері правоохоронної діяльності.

3.8. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

ОСОБА_4 має досвід роботи в юридичній сфері, а тому останній обізнаний з тактикою та методикою розслідування кримінальних правопорушень, та може вжити заходів щодо перешкоджання кримінальному провадженню (штучне затягування досудового розслідування; розголошення відомостей результатів досудового розслідування, що призведе до його неповноти, втрати доказів вини підозрюваних тощо).

Крім того, наразі у кримінальному провадженні заплановано призначення судових експертиз проведення яких буде доручено експертам ОНДІСЕ МЮ України, а тому існує ризик перешкоджанню кримінальному провадженню шляхом впливу на експертів, враховуючи стійкі зв`язки підозрюваного (в силу досвіду роботи в системі МВС) з структурними підрозділами органів державної влади.

3.9. Щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Також ч. 2 ст. 183 КПК України визначає виключний перелік осіб, до яких може бути застосований цей запобіжний захід. ОСОБА_4 належить до цього переліку як особа, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 цієї статті).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання. Втім, на переконання слідчого судді, жоден з цих запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам.

Окрім обґрунтованості підозри та встановлених ризиків, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваної, майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшла висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні детектива, а застосування підозрюваній іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначеній ч. 1 ст. 197 КПК України для цього запобіжного заходу. Необхідність визначення саме такого строку обумовлена тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершене, а підстави вважати, що наведені ризики можуть зникнути чи зменшитися раніше цього строку, відсутні. Водночас, строк дії запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

3.10. Щодо можливого застосування іншого запобіжного заходу

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу підозрюваному необхідно врахувати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу підозрюваному необхідно врахувати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам.

Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Позитивні характеристики підозрюваного з врахуванням обставин інкримінованого правопорушення суттєво не знижують встановлених ризиків.

3.11. Щодо визначення розміру застави

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України (ч. 3 ст. 183 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (ч. 5 ст. 182 КПК України).

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» (п. 78, 820) ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, прибуття обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути врахована наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Отже, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати стримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Враховуючи встановлені ризики, слідчий суддя дійшов висновку, що застава у визначених законом межах, з урахуванням усіх обставин справи, не здатна забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого кримінального злочину в умовах воєнного стану, свідчить про підвищену суспільну небезпеку протиправних дій, а також високий ступінь встановлених ризиків, то слідчий суддя приходить до висновку, що лише застава в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

3.12. Щодо покладення на підозрюваного обов`язків

У разі внесення застави, з метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці підозрюваного, наявні підстави для покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та необхідність покладення яких була доведена стороною обвинувачення, а саме:

-не відлучатися із населеного пункту, в якому ОСОБА_4 фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та іншими свідками, які будуть встановлені в ході досудового розслідування;

-здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-прибувати до старшого слідчого групи слідчих у кримінальному провадженні ОСОБА_6 із встановленою періодичністю кожного четверга.

Зазначені обов`язки релевантні встановленим ризикам та здатні їм запобігти у випадку внесення застави.

Строк дії обов`язків слідчий суддя визначає у межах, передбачених ч. 7 ст. 194 КПК України.

За таких обставин клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08 листопада 2024 року включно.

Визначити розмір застави в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот), за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеської області, ОСОБА_4 слід негайно звільнити з - під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м.Київ, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави підозрюваного звільнити з-під варти негайно та покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки строком до 08 листопада 2024 року включно, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

-не відлучатися із міста Одеса, в якому ОСОБА_4 фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та іншими свідками, які будуть визначені зі слідчим в ході досудового розслідування;

-здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-прибувати до старшого слідчого групи слідчих у кримінальному провадженні ОСОБА_6 із встановленою періодичністю кожного четверга.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.8, ч.10, ч.11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1