Справа № 182/4802/24
Провадження № 1-кп/0182/1096/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2024 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні у м. Нікополі в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2024 за №0000279 по обвинуваченню

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, на утриманні нікого не має, офіційно не працевлаштованого, не депутат, не пенсіонер, не є особою з інвалідністю, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 18.11.2008 Нікопольським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 04.03.2011 Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України частково приєднано невідбутий строк 10 днів за вироком суду від 18.11.2008. До відбуття покарання 4 роки 10 днів позбавлення волі. Звільнений 30.09.2013 умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 11 днів;

- 17.02.2015 Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст.71 КК України частково приєднано 2 місяці за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 04.03.2011, до відбуття покарання 1 рік 2 місяці позбавлення волі. Звільнений 25.01.2017 по відбуттю строку покарання;

- 31.05.2022 Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст. 357 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин.

07.08.2024 року в 13 годин 47 хвилин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_3 , де під час складання офіційного документу - постанови серії ГБВ № 877696 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 175-1 КУпАП у нього, з особистих інтересів, з метою уникнення адміністративної відповідальності, виник умисел на пошкодження вказаного офіційного документу, котрий відповідно до п. 8 Розділу IV «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015, складається на спеціальному бланку, виготовленому друкарським способом, згідно з технічним описом бланка постанови по справі про адміністративне правопорушення, на якому проставлено відповідні серію і номер.

Реалізовуючи свій умисел спрямований на пошкодження офіційного документу, ОСОБА_2 , 07.08.2024 року близько 13 години 58 хвилин, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, в особистих інтересах, з метою уникнення ним адміністративної відповідальності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взявши до рук постанову серії ГБВ № 877696 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 175-1 КУпАП для ознайомлення та подальшого підписання, та під час ознайомлення з даною постановою умисно пошкодив її, шляхом розірвання, привівши таким чином вищевказаний офіційний документ у стан, який перешкоджає його подальшого використання за цільовим призначенням.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 357 КК України - умисне пошкодження офіційного документу вчинене в інших особистих інтересах.

Ухвалою суду від 21.08.2024 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2024 за №0000279 по обвинуваченню ОСОБА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України призначений до розгляду у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

В направленому обвинувальному акті прокурором Нікопольської окрукжної прокуратури ОСОБА_3 викладено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , яку він підписав у присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згоден з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні (а.с.12-13). У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 не оспорює пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Як встановлено судом, зазначені в обвинувальному акті обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000279 від 07.08.2024 року ( а.п. 1); електронного рапорта помічника чергового Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 07.08.2024 ( а.п. 5); протоколом огляду місця події від 07.08.2024 року та фототаблицею ( а.п. 6-9); висновоком судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-24/32047-ТР від 09.08.2024 року ( а.п. 21-26); протоколом огляду відеозапису від 15.08.2024 року ( а.п. 31-35).

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано.

Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.

Дії ОСОБА_2 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 357 КК України - умисне пошкодження офіційного документу вчинене в інших особистих інтересах.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком.

Також, суд ураховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин та особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_2 на утриманні нікого не має, не одружений, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо ( а.п. 46), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.п. 41, 43), раніше судимий (а.п. 39).

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України).

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Крім того, суд враховує, що за змістом засади диспозитивності сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.26 КПК).

З огляду на ці положення закону сторона вправі самостійно визначитися, які обставини вважати для себе найбільш сприятливими. У тому числі це стосується і його думки щодо призначеного покарання, в даному випадку обвинуваченого. До суду подано заяву обвинуваченого (а.с.14) з проханням призначити ОСОБА_2 покарання у виді мінімального штрафу.

Санкцією ч. 1 ст.357 КК України за умисне пошкодження офіційного документу вчинене в інших особистих інтересах, передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Однак, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого покарання у виді штрафу, оскільки за встановлених судом обставин даного кримінального провадження ОСОБА_2 не працює, дані про дохід у матеріалах справи відсутні. У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що в разі призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, воно становитиме для нього особистий надмірний тягар.

Крім того, суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді пробаційного нагляду, оскільки таке покарання не буде достатнім для виправлення обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді обмеження волі, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Крім того, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-24/32047-ТР від 09.08.2024 року в сумі 3029 грн. 12 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374, 381-382, 124 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 , визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 357 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, та відповідно до п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_6 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 не застосовувався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази:

-одна постанова ГБВ №877696 по справі про адміністративне правопорушення, заповнену на ім`я ОСОБА_2 та CD-R диск з відеозаписом вчинення правопорушення, який упаковано у паперовий конверт - залишити в матеріалах кримінального провадження №0000279.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 3029 ( три тисячі двадцять дев`ять) грн. 12 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1