Справа № 515/1409/24
Провадження № 1-кп/513/174/24
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження в залі суду смт Сарата Одеської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000059 від 01 серпня 2024 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нерушай Татарбунарського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приблизно о 23:30 годині знаходячись на околиці с. Нерушай Білгород-Дністровського району Одеської області, під час сварки з ОСОБА_4 , умисно спричинив останньому легкі тілесні ушкодження. Так, 29 липня 2024 року, приблизно о 23:30 годині, ОСОБА_3 перебуваючи на східній околиці с. Нерушай Білгород-Дністровського району Одеської області на відстані 150 метрів від домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклого конфлікту з потерпілим ОСОБА_4 , маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс останньому один удар правою рукою стиснутою в кулак в область лобової ділянки зліва. У результаті своїх умисних, неправомірних дій ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синця лобової ділянки зліва. Вказане ушкодження, не було небезпечним для життя, має незначні, скороминучі наслідки, що тривають не більше 6 днів, і за цим критерієм, згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

До обвинувального акта додано заяву обвинуваченого ОСОБА_3 складену у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні та матеріали досудового розслідування.

Також до обвинувального акта додано заяву потерпілого ОСОБА_4 щодо розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Тобто, судом за результатами спрощеного провадження встановлено, що обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст. 381 КПК України.

Отже, за сукупністю встановлених органом досудового розслідування обставин, суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку та його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, враховує особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до положень ст. 66 КК України, суд відносить - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд уважає, що підстави застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання - відсутні.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, в силу ст.89 КК України не судимий, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, наслідки, що настали від вчиненого, відсутність у матеріалах кримінального провадження претензій матеріального чи морального характеру від потерпілого, та вважає, що останньому слід призначити покарання у межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу.

Суд вважає, що призначене покарання для обвинуваченого буде достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів. Суд не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 369, 370, 373-374, 381, 382, 395 КПК України,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його отримання, в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду, з урахуванням вимог, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1