У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження №0000265, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст.368 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження № 0000265, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2023року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 368 КК України.

В обґрунтування клопотання адвокат посилається на те, що в ході проведеного 06.08.2024 року обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 , серед іншого було виявлено та вилучено оригінал паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який, на думку органу досудового розслідування, має значення для кримінального провадження, міг зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, бути знаряддям злочину. На розгляді вказаного клопотання про арешт оригіналу паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , належного ОСОБА_4 , не був, про час та місце розгляду такого клопотання ні органом досудового розслідування, а ні прокурором повідомлений не був. Як зазначає адвокат, згідно ухвали на проведення вказаного обшуку, дозвіл на вилучення оригіналу паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 належний ОСОБА_4 , судом не надавався.

На даний час ОСОБА_4 раніше не судимий, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався. В даному кримінальному проваджені не є підозрюваним. Так само підозрюваною у даному кримінальному провадженні не є і його дружина ОСОБА_5 , повідомлення про підозру їй не вручалося, про таку до цього часу не повідомлялося. До цього часу (більше місяця) органом досудового слідства не наведено належними та допустимими доказами причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення з використанням даного майна, клопотання про арешт майна є необгрунтованим, а арешт належного йому оригіналу паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , FH 286820 безпідставним.

На підставі наведеного, просить скасувати арешт майна належний ОСОБА_4 оригінал паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який був накладений ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 09.08.2024 року у межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000265 від 08.09.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.3 ст.368 КК України.

Представник власника майна, власник майна в судове засідання не з`явився, представник власника майна подав письмову заяву про розгляд без його участі.

Слідчий у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений.

Розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000265, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2023 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст.368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області № 308/15591/24 (1-кс/308/4703/24) від 09.08.2024 клопотання задоволено. Накладено арешт на майно, яке було вилучено в ході обшуку, а саме: свідоцтво про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 30.05.2024 на спеціальному бланку НОМЕР_3 , яке упаковано до спецпакету PSP 30624438; мобільний телефон «Самсунг S8», з СІМ-картою НОМЕР_4 , який належить гр. ОСОБА_5 , упакований до спецпакету CRI 1123657; паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який упаковано до спецпакету WAR 0005393, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження вказаним майном.

До матеріалів справи додано копію паспорта серії НОМЕР_5 , виданого Тячівським РВ УМВС України в Закарпатській області, РНОКПП ОСОБА_4 , ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.08.2024, від 19.07.2024.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України зазначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно ч.1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», а саме частиною 3 пункту 1 зазначено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявляти клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 р., для з`ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід`ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст. 1 Протоколу №1 Європейської конвенції з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях в тому числі щодо України констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. п. 46 рішення у справі "Устименко проти України", п.п. 51,52 рішення у справі "Рябих проти Росії", п. 61 рішення у справі "Брумареску проти Румунії").

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справах Sperrong and Lonnroth v Sweden» від 23.09.82, «Новоселецький проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).

Слідчим суддею встановлено, що на даний час необхідність в арешті майна, а саме: на оригінал паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 належний ОСОБА_4 відпала, зважаючи на накладення арешту 09.08.2024 та відсутність доказів у матеріалах даної справи вчинення з таким будь-яких процесуальних дій, в тому числі призначення судових експертиз.

Виходячи із вищезазначеного, враховуючи зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає клопотання про скасування арешту майна обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: зокрема, у разі скасування арешту.

Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження №0000265, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст.368 КК України задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.08.2024 року (справа № 308/15591/23, 1-кс/308/4703/24) на оригінал паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1