Справа № 482/1618/24
Номер провадження 1-кс/482/456/2024
УХВАЛА

Іменем України

08 серпня 2024 року місто Нова Одеса

Слідчий суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Нова Одеса, Миколаївської області клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000498 від 30.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 4 ст. 197-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Новоодеського районного суду Миколаївської області на розгляд слідчого судді надійшло клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000498 від 30.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 4 ст. 197-1 КК України, про накладення арешту (із забороною відчуження) на нерухоме майно розташоване за адресою:

АДРЕСА_1 земельна ділянка 2, кадастровий номер :07:010:0010.

Яке відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно на праві власності належить ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання вказано, що 12.02.2020 ОСОБА_5 та ОСОБА_4 створили ТОВ «СТО ГІПАНІС» та увійшли до складу засновників у рівних долях 50%, сформувавши статутний фонд підприємства в сумі 20 000 грн.

В подальшому 28.02.2020 ТОВ «СТО ГІПАНІС» код ЄРДПОУ 43509315 в особі директора ОСОБА_5 , на підставі договору купівлі продажу нежитлової будівлі пункту технічного обслуговування (серія та номер: 444), здійснило придбання у ТОВ "Свєтік-2007" нежитлової будівлі пункту технічного обслуговування загальною площею 405,1 м.кв., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 за 220 174 грн., яка розташована на земельній ділянці за кадастровим номером :10:013:0010.

Після отримання у власність вищезазначеної будівлі у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на самовільне зайняття земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та має кадастровий номер :10:013:0010.

Так, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , достовірно знаючи, та розуміючи, що ним будуть вчинені неправомірні дії, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і, бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. 14 Конституції України, згідно з якою земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, право власності на яку гарантується та набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону, за відсутності будь-яких підстав набуття права на землю, передбачених, ст. 116 Земельного кодексу України, відповідно до якої громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону, нехтуючи вимогами, ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України, згідно з якою громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі - продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю), ст. 125 Земельного кодексу України, згідно з якою право власності на земельну ділянку, або її оренди, право державної реєстрації цих прав виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності, право постійного користування, або оренди земельною ділянкою, та його державної реєстрації, які регламентують набуття і реалізацію права на землю, ч.5 ст.26, п.1 ч.1 ст.34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність», п.3.2. «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», самовільно захопив земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , за кадастровим номером :10:013:0010 та частину земельної ділянки, що розташована поруч, загальною площею 2159 кв.м., а саме у невстановлений час, але не пізніше 14.01.2022 облаштував огорожу по периметру вищезазначеної земельної ділянки, таким чином обмеживши доступ інших громадян та територію.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_4 , з метою уникнення відповідальності вирішили змінити власника нежитлової будівлі пункту технічного обслуговування, що розташована за адресою АДРЕСА_2 .

Так, 21.01.2022 ОСОБА_4 , будучи в складі засновників, склала заяву про вихід з ТОВ «СТО ГІПАНІС», та відповідно до акту прийому-передачі майна ТОВ «СТО ГІПАНІС» від 21.01.2022 прийняла нежитлову будівлю пункту технічного обслуговування загальною площею 983,7 кв. метрів, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 .

В подальшому ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_4 продовжили свою протиправну діяльність, направлену на самовільне зайняття земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , за кадастровим номером :10:013:0010 та частину земельної ділянки, що розташована поруч, загальною площею 2159 кв.м., що фактично належить до земель комунальної власності Миколаївської територіальної громади.

ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , користуючись самовільно захопленою земельною ділянкою загальною площею 2159 кв. м., проводили будівельні роботи та здійснювали експлуатацію об`єкта технічного обслуговування та ремонт транспортних засобів, здійснювали реконструкцію нежитлової будівлі (літ А) шляхом надбудови другого поверху без відповідних документів, які дають право на виконання таких робіт. Крім цього, ОСОБА_5 спільно ОСОБА_4 здійснили самовільне будівництво будівлі літ. « Б-2» площею 262,06 кв. метрів на самовільно зайнятій земельній ділянці.

Таким чином, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 14.01.2022, самовільно зайняли земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка розташована на земельній ділянці за кадастровим номером :10:013:0010 та частину земельної ділянки, що розташована поруч, загальною площею 2159 кв.м., що фактично належить до земель комунальної власності Миколаївської територіальної громади, спричинивши матеріальні збитки за період з 2022 року по 2024 рік на загальну суму 590 780 грн. 35 коп.

Крім цього, 12.02.2020 ОСОБА_5 та ОСОБА_4 створили ТОВ «СТО ГІПАНІС» та увійшли до складу засновників у рівних долях 50%, сформувавши статутний фонд підприємства у сумі 20 000 грн.

28.02.2020 ТОВ «СТО ГІПАНІС» код ЄРДПОУ 43509315 в особі директора ОСОБА_5 , на підставі договору купівлі продажу нежитлової будівлі пункту технічного обслуговування (серія та номер: 444), здійснило придбання у ТОВ "Свєтік-2007" нежитлової будівлі пункту технічного обслуговування загальною площею 405,1 м.кв., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 за 220 174 грн., яка розташована на земельній ділянці за кадастровим номером :10:013:0010.

В подальшому у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 14.01.2022, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , самовільно зайнявши земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка розташована на земельній ділянці за кадастровим номером :10:013:0010 та частину земельної ділянки, що розташована поруч, загальною площею 2159 кв.м., що фактично належить до земель комунальної власності Миколаївської територіальної громади, незаконно, не маючи жодних дозвільних документів на початок виконання будівельних робіт та проєктів, погоджених в установленому порядку, здійснили самовільне будівництво будівлі площею 262,06 кв. метрів на самовільно зайнятій земельній ділянці.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 спільно ОСОБА_4 , з метою уникнення відповідальності вирішили змінити власника нежитлової будівлі пункту технічного обслуговування, що розташована за адресою АДРЕСА_2 .

Так, 21.01.2022 ОСОБА_4 , будучи у складі засновників, склала заяву про вихід з ТОВ «СТО ГІПАНІС», та відповідно до акту прийому-передачі майна ТОВ «СТО ГІПАНІС» від 21.01.2022, прийняла нежитлову будівлю пункту технічного обслуговування загальною площею 983,7 кв. метрів, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 14.01.2022, здійснили самовільне будівництво будівлі площею 262,06 кв. метрів на самовільно зайнятій земельній ділянці, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 за 220 174 грн., яка розташована на земельній ділянці за кадастровим номером :10:013:0010 та частину земельної ділянки, що розташована поруч, загальною площею 2159 кв.м., що фактично належить до земель комунальної власності Миколаївської територіальної громади.

31.05.2024 про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення передбаченого ч.ч. 2, 4 ст. 197-1 КК Україниповідомлено ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2

22.07.2024 отримано лист Миколаївської територіальної громади, яку визнано потерпілою стороною у кримінальному провадженні, що останніми буде заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про відшкодування збитків на загальну суму на загальну суму 590 780 грн. 35 коп., які були завдані в наслідок самовільного зайняття земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка розташована на земельній ділянці за кадастровим номером :10:013:0010 та частину земельної ділянки, що розташована поруч, загальною площею 2159 кв.м..

Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, вказане нерухоме майно на праві власності належить ОСОБА_4 .

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення відшкодування збитків завданих в наслідок самовільного зайняття земельної ділянки ОСОБА_4 , виникла необхідність у накладенні арешту на належне останній на праві власності нерухоме майно:

?Миколаі?вська обл.,

АДРЕСА_3 , кадастровий номер :07:010:0010.

Посилаючись на вищевикладене, враховуючи реальну можливість подальшого відчуження об`єктів нерухомого майна та з метою запобігання приховування, втрати, знищення речових доказів прокурор просить слідчого суддю накласти арешт на вказане майно.

В судове засідання особи не з`явилися.

Від слідчого до суду надійшла заява про розгляд клопотання за його відсутності, просив про задоволення клопотання.

Враховуючи реальну можливість подальшого відчуження об`єктів нерухомого майна, прокурор просив розглядати дане клопотання без участі зацікавленої особи ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши доводи клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, матеріалами клопотання підтверджується наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.2,4 ст.197-1 КК України.

Відомості за даними фактами внесені до ЄРДР за № 0000498 від 30.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, 4 ст.197-1 КК України.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, дізнавача, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання. Перевіривши надані матеріали клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов наступного. Подане клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України. Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст.132 КПК України, застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою застосування цих заходів, наявна потреба досудового розслідування в їх застосуванні, можливість виконання завдання досудового розслідування лише за умови їх застосування, ця потреба виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого. Відповідно до ч.1 ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Пункт 1 ч.2 статті 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та або зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Ч.8 ст. 170 КПК України передбачає, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

За змістом ст.173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Під час вирішення справи по заявленому клопотанню слідчим суддею враховані вимоги, ч.8 ст. 170, пп.1, 2, 5 ч.2 ст.173 КПК України.

Ч.8 ст.170 КПК України зазначено, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Відповідно до клопотання, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 14.01.2022, самовільно зайняли земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , земельна ділянка за кадастровим номером :10:013:0010 та частину земельної ділянки, що розташована поруч, загальною площею 2159 кв.м., що фактично належить до земель комунальної власності Миколаївської територіальної громади, спричинивши матеріальні збитки за період з 2022 року по 2024 рік на загальну суму 590 780 грн. 35 коп., тоді як загальна сума (загальна вартість нерухомого майна), яке просить арештувати прокурор, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта становить 529886 грн.

Так як особи ОСОБА_5 та ОСОБА_4 можуть понести субсидіарну відповідальність, відповідно вартість майна ОСОБА_4 , на яке може бути накладений арешт, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а саме в розмірі 295390, 18 коп.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Під час судового розгляду встановлено, що метою накладення арешту на майно, є забезпечення відшкодування збитків завданих в наслідок самовільного зайняття земельної ділянки та запобігання приховування, втрати, знищення речових доказів.

Тому слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню, в зв`язку з чим належить накласти арешт на майно, вартість якого повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Доказів негативних наслідків від застосування такого максимального заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

В матеріалах клопотання міститься достатньо підстав вважати, що обмеження права власності на це майно є розумним і співмірним, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження майна. Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження. Разом з тим, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до положень ст.174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Відповідно до статті 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 372, КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження на частки нерухомого майна, а саме на квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

У задоволенні іншої частини клопотання - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Ухвала може бути скасована в порядку ст. 174 КПК України за клопотанням власника, володільця майна, що не був присутнім під час розгляду.

Слідчий суддя ОСОБА_1