Номер провадження:1-кс/521/3485/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі клопотання слідчої СВ Відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідування за №0000812 від 08.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділенням Відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені внесеному до ЄРДР за №0000812 від 08.11.2024 року. Прокурорами Малиновської окружної прокуратури м. Одеси здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні.

Підставою для початку розслідування слугувало те, що 08.11.2024 року до служби 102 надійшов телефонний дзвінок з мобільного номеру телефону НОМЕР_1 від громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого останній здійснив завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , більш точне місце не зазначається у зв`язку з діючим на території України правовим режимом воєнний стан.

Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 1 ст. 259 КК України, досудове розслідування триває.

Так, в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а саме 08.11.2024 року о 20:45 годині за адресою АДРЕСА_2 , в порядку ст. 208 КПК України, було затримано громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

В ході особистого обшуку затриманого було виявлено та вилучено речі та предмети, які можуть містити у собі інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення та в подальшому слугувати доказами, а саме було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Cubot», в корпусі чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» НОМЕР_1 .

08.11.2024 року відповідною постановою слідчої вищевказану річ визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Слідча вказує, що накладення арешту на зазначене майно із забороною його відчуження, розпорядження та користування є необхідним для забезпечення та збереження його у якості речового доказу та запобіганню можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тощо.

У судове засідання учасники розгляду клопотання не прибули, проте слідча надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані документи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий (дізнавач) за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі гроші набуті кримінально протиправним шляхом, або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи вимоги КПК України, можна дійти висновку, що арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінальних правопорушень.

З наданих матеріалів вбачається, що у кримінальному проваджені внесеному до ЄРДР за №0000812 від 08.11.2024 року, здійснюється досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Матеріалами клопотання доведено достатність обґрунтованої підозри, що мало місце вчинення кримінального правопорушення та слідчий суддя приходить до висновку, що факти, які породжують таку підозру виправдовують подальше розслідування на даному етапі.

Слідчим суддею встановлено, що в ході досудового розслідування, а саме 08.11.2024 року в ході особистого обшуку затриманого органом досудового розслідування було вилучено майно, яке може бути доказом вчинення кримінального правопорушення або містити у собі інформацію щодо протиправної діяльності фігуранта кримінального провадження, відтак клопотання про накладення арешту на майно відповідає вимогам ст. 171 КПК України, додані до клопотання матеріали доводять наявність підстав вважати, що майно, на яке слідча просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, отже з метою збереження майна як речового доказу та забезпечення кримінального провадження, а також для повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування та встановлення істини у справі, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання.

Підстав для відмови в задоволенні клопотання слідчий суддя не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчої СВ Відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідування за №0000812 від 08.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно (із забороною розпорядження, відчуження та користування), яке 08.11.2024 року за адресою: АДРЕСА_2 , органом досудового розслідування було вилучено під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 , а саме на:

- мобільний телефон марки «Cubot», в корпусі чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» НОМЕР_1 .

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити органу досудового розслідування, в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 року.

Ухвалу слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1