Справа № 309/4450/24
Провадження № 1-кс/309/685/24
У Х В А Л А

25 вересня 2024 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хуст скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 , яка полягає у нерозгляді клопотань про проведення слідчих дій, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 08.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23 вересня 2024 року до Хустського районного суду Закарпатської області надійшла скарга представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 , яка полягає у не розгляді клопотань про проведення слідчих дій, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000017 від 08.05.2024, в якій просив зобов`язати прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №00000017 розглянути клопотання представника потерпілої особи ТОВ «Брайт Інвестмент» від 19.09.2024 про проведення слідчих (розшукових) дій:

В обґрунтування скарги зазначає, що у провадженні СД Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000017 від 08.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, заявником та потерпілим у якому є ТОВ «Брайт Інвест». Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Хустської окружної прокуратури.

В заяві про вчинення кримінального правопорушення йшлося про те, що 15.02.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір на суму 80 000 доларів США. З метою забезпечення зобов`язань за даним кредитним договором, 15.02.2008 року укладено договір іпотеки предметом якої є вбудоване приміщення №16 по вул. Леніна в м.Тячів. ТОВ «Брайт Інвестмент» є правонаступником ВАТ КБ «Надра» за кредитним договором та договором іпотеки від 15.02.2008, і має всі права первинного кредитора.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заявнику стало відомо, що 26.03.2016 державним реєстратором Хустського РУЮ Закарпатської області, на підставі підробного рішення Апеляційного суду Київської області №372/3082/15-ц від 17.12.2015, незаконно припинено іпотеку на вбудоване приміщення АДРЕСА_1 . Крім того, 31.03.2016 приватним нотаріусом Тячівського нотаріального округу ОСОБА_6 право власності на вбудоване приміщення АДРЕСА_1 за реєстровано на ОСОБА_7 , підстава договір дарування від 31.03.2016.

Частиною 4 ст. 358 КК України передбачена кримінальна відповідальність за використання завідомо підробленого документа.

В.о. директора ТОВ «Брайт Інвестмент» 19.09.2024 року подано прокурору Хустської окружної прокуратури клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій у даному кримінальному провадженню.

У порушення вимог ст. 220 КПК України, прокурором клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій не розглянуто, а клопотання для розгляду перенаправлено дізнавачу СД Хустського РУП ГШУНП в Закарпатській області за вих. №07-54р вих 24 від 20.09.2024.

Отже має місце незаконна бездіяльність прокурора.

Посилаючись на викладене просить скаргу задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні скарги. Вказує, що дане кримінальне провадження зареєстроване на виконання ухвали слідчого судді за заявою ТОВ «Брайт Інвестмент». З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що дійсно був договір іпотеки сторонами якого є «Банк Надра» та ОСОБА_5 . При переуступленні прав вимоги до заявника перейшло лише права на кредит, а не на іпотеку. Вказує, що заявником подавався позов до Тячівського районного суду Закарпатської області, у задоволенні якого було відмовлено. Закарпатським апеляційним судом змінено дане рішення у частині правового обґрунтування. У мотивувальній частині рішення апеляційного суду сказано, що до ТОВ «БрайтІнвестмент» не переходило право вимоги за іпотечним договором і такий не є іпотекодержателем. Тобто ТОВ «БрайтІнвестмент» не є потерпілим у даному кримінальному провадженні, і не є заінтересованою особою щодо іпотечного майна, а отже й підстав звертатися з відповідним клопотанням у нього не було.

У судове засідання представник ТОВ «БрайтІнвестмент» не з`явився, подав клопотання у якому просить розглянути скаргу без його участі, скаргу просить задовольнити.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, а також матеріали кримінального провадження №0000017 від 08.05.2024, оцінивши докази, якими заявник обґрунтовує скаргу, приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що у провадженні СД Хустського РУП ГУНП в Закарпатської області перебуває кримінальне провадження №0000017 від 08.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що таке зареєстроване на підставі ухвали слідчого судді про зобов`язання внести відомості у ЄРДР за заявою ТОВ «БрайтІнвестмент» про вчинення кримінального правопорушення за фактом використання завідомо підробленого на думку заявника рішення суду про припинення іпотеки.

19 вересня 2024 року ТОВ «БрайтІнвест» на адресу Хустської окружної прокуратури було подано клопотання в порядку ст. 220 КПК України, в якому просить:

1. Здійснити тимчасовий доступ до речей і документів, а саме:

- реєстраційної справи щодо припинення 26.03.2016 року державним реєстратором Хустського РУЮ Закарпатської області ОСОБА_8 на підставі рішення Апеляційного суду Київської області №372/3082/15-ц від 17.12.2015 іпотеки на вбудоване приміщення АДРЕСА_1 (з вилученням оригіналів);

- нотаріальної справи щодо посвідчення приватним нотаріусом Тячівського РНО ОСОБА_6 договору дарування №2674 від 31.03.2016 вбудованого приміщення АДРЕСА_1 (з вилученням оригіналів);

- нотаріальної (реєстраційної) справи щодо реєстрації 31.13.2016 приватним нотаріусом Тячівського РНО ОСОБА_6 права власності за ОСОБА_7 на вбудоване приміщення АДРЕСА_1 (з вилученням оригіналів).

2. Надіслати запит до Київського апеляційного суду щодо того, чи перебувала в провадженні суду справа №372/3082/15-ц та чи ухвалювалося по даній справі рішення, яким вирішено питання припинення іпотеки (обтяження) на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та переходу права власності на дане майно.

3. Витребувати у Київського апеляційного суду належним чином завірену копію рішення від 17.12.2015 по справі №372/3082/15-ц.

Листом від 20.09.2024 №07-54р вих. 24 прокурор Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 направив вказане вище клопотання ТОВ «Брайт Інвестемент» дізнавачу СД Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 , та зазначено, що розгляд доводів викладених у клопотанні необхідно провести згідно з вимогам кримінального процесуального законодавства, про результати та прийняте рішення необхідно повідомити автора клопотання у встановлений законом строк. Даний лист прокурора направлено також і ТОВ «Брайт Інвестмент».

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність правових підстав для задоволення скарги, слідчий суддя враховує наступне.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому. Стаття 24 КПК також гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК, що прямо узгоджується з приписами статті 55 Конституції України.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Зокрема, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Як вбачається зі змісту скарги, ТОВ «БрайтІнвестмент» звернувся до Хустської окружної прокуратури з клопотанням в порядку ст. 220 КПК України, у якому просив вчинити конкретні слідчі (розшукові) дії.

Листом від 20.09.2024 прокурор Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 направив дане клопотання дізнавачу указавши конкретно, що розгляд доводів викладених у клопотанні необхідно провести згідно з вимогам кримінального процесуального законодавства, про результати та прийняте рішення необхідно повідомити автора клопотання у встановлений законом строк, що на думку скаржника, є порушенням вимог ст.220 КПК України, у зв`язку з чим, заявник звернувся до слідчого судді в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України зі скаргою щодо нездійснення прокурором інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк.

Положеннями ст. 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Законодавцем, відповідно до вимог ст. 220 КПК України, передбачено порядок, строки та осіб, які мають процесуальне право звернутись з клопотанням в порядку ст. 220 КПК України під час досудового розслідування та спосіб реагування на подане в такий спосіб клопотання.

Як передбачено вимогами ст. 220 КПК України, звернутись з клопотанням в порядку ст. 220 КПК України про виконання будь-яких процесуальних дій, можуть сторона захисту, потерпілий і його представник чи законний представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та у випадках, установлених цим Кодексом, інша особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування. Подане в такий спосіб клопотання слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк, не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності підстав, за наслідками чого, виноситься вмотивована постанова про задоволення, чи повну або часткову відмову в задоволенні клопотання, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

При цьому, звернутись до слідчого судді, в порядку п.1. ч. 1 ст. 303 КПК України, зі скаргою на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора щодо оскарження бездіяльності, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кодексом строк, мають право заявник, потерпілий, його представник чи законний представник, підозрюваний, його захисник чи законний представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володілець тимчасово вилученого майна, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Даючи оцінку доводам прокурора ОСОБА_3 про те, що ТОВ «Брайт Інвестмент» не мав права взагалі звертатися з відповідним клопотанням так як не є потерпілим у даному кримінальному провадженні, як і не є іншою особою права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, з огляду на те, що до заявника не перейшли права вимоги за договором іпотеки, що встановлено і рішенням Закарпатського апеляційного суду від 12.03.2024 у справі №307/1952/21, то з цього приводу слідчий суддя зазначає наступне.

Так, згідно ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди (ч.1).

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч.2).

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді (ч.5).

З аналізу даної норми слідує, що особа яка подала заяву про вчинення кримінального правопорушення, набуває прав та обов`язків потерпілого з моменту подання відповідної заяви, тобто має статус потерпілого у кримінальному провадженні, за винятком випадку передбаченого ч.5 ст. 55 КПК України.

Відтак, з огляду на те, що саме ТОВ «БрайтІнвестмент» подано заяву про вчинення кримінального правопорушення і прокурором у порядку ч.5 ст. 55 КПК України не виносилася вмотивована постанову про відмову у визнанні його потерпілим, то останній має статус потерпілого у даному кримінальному провадженні, а доводи прокурора про те, що до скаржника не перейшло право вимоги за договором іпотеки не мають якогось самостійного правого значення в аспекті даного питання (щодо статусу потерпілого).

Відтак ТОВ «БрайтІнвестмент» вправі було подавати клопотання у порядку ст. 220 КПК України та відповідно має право на подання даної скарги.

Щодо розгляду скарги по суту, то з цього приводу слід зазначити наступне.

Положеннями ч. 2 ст. 214 КПК України встановлено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно довимог ч.6, 7ст.214КПК Українислідчий, дізнавач невідкладно у письмовій формі повідомляє керівника органу прокуратури про початок досудового розслідування, підставу початку досудового розслідування та інші відомості, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

Якщо відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені прокурором, він зобов`язаний протягом п`яти робочих днів з дня внесення таких відомостей з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до відповідного органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування.

З чого слідує, що матеріали досудового розслідування за загальним правилом перебувають не у прокурора а у відповідному органі, який здійснює таке розслідування, у даному випадку в органі дізнання.

Відповідно до ч.5 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Положеннями ч.1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання..

Відповідно до ч.3 ст.40-1 КПК України дізнавач зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються в письмовій формі.

Вимогами ч. 2 ст. 36 КПК України передбачено, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

Відповідно до ст.37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

При цьому прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

З метою повноцінного виконання вищевказаних завдань прокурори процесуальні керівники наділені широким колом повноважень, які визначені положеннями ч.2 ст. 36 КПК України. а саме:

1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом;

2) мати повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування;

3) доручати органу досудового розслідування проведення досудового розслідування;

4) доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом;

5) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам;

7) скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих;

8) ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу, або у випадку неефективного досудового розслідування;

9) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом;

10) погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання;

11) повідомляти особі про підозру;

12) пред`являти цивільний позов в інтересах держави та громадян, які через фізичний стан чи матеріальне становище, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права, у порядку, передбаченому цим Кодексом та законом;

13) затверджувати чи відмовляти у затвердженні обвинувального акта, клопотань про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, вносити зміни до складеного слідчим обвинувального акта чи зазначених клопотань, самостійно складати обвинувальний акт чи зазначені клопотання;

14) звертатися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності;

15) підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому цим Кодексом;

16) погоджувати запит органу досудового розслідування про міжнародну правову допомогу, передання кримінального провадження або самостійно звертатися з таким клопотанням в порядку, встановленому цим Кодексом;

17) доручати органу досудового розслідування виконання запиту (доручення) компетентного органу іноземної держави про міжнародну правову допомогу або перейняття кримінального провадження, перевіряти повноту і законність проведення процесуальних дій, а також повноту, всебічність та об`єктивність розслідування у перейнятому кримінальному провадженні;

18) перевіряти перед направленням прокуророві вищого рівня документи органу досудового розслідування про видачу особи (екстрадицію), повертати їх відповідному органу з письмовими вказівками, якщо такі документи необґрунтовані або не відповідають вимогам міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, чи законам України;

19) доручати органам досудового розслідування проведення розшуку і затримання осіб, які вчинили кримінальне правопорушення за межами України, виконання окремих процесуальних дій з метою видачі особи (екстрадиції) за запитом компетентного органу іноземної держави;

20) оскаржувати судові рішення в порядку, встановленому цим Кодексом;

21) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Таким чином, призначений керівником окружної прокуратури прокурор процесуальний керівник є головною процесуальною особою сторони обвинувачення у кримінальному процесі як під час досудового розслідування, так і під час розгляду кримінальної справи в суді, який наділений процесуальною самостійністю.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя звертає на те, що саме прокурор окружної прокуратури процесуальний керівник досудового розслідування є повноважним вирішувати у межах компетенції питання, які виникають під час досудового розслідування кримінального провадження та порядок їх вирішення.

Оскільки слідчий/дізнавач має прав вчиняти будь які слідчі дії, то відповідно слідчі дії першочергово вчиняються органом досудового розслідування, що є логічним з огляду на те, що відповідні матеріали кримінального провадження знаходяться у органу досудового розслідування.

Прокурор же здійснює лише процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, і до його повноважень входить зокрема доручати органу досудового розслідування проводити слідчі (розшукові) дії, і лише в необхідних випадках прокурор проводить слідчі дії особисто (п.4 ч.2 ст. 36 КПК України).

Слідчий суддя констатує, що ні в клопотанні про проведення слідчих (розшукових) дій, ні в скарзі, ТОВ «БрайтІнвестмент» в чому полягала необхідність проведення слідчих (розшукових) дій саме прокурором, а не дізнавачем.

На думку слідчого судді, процесуальний прокурор отримавши таке клопотання та листом направивши його дізнавачу, який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, і в якого знаходяться такі матеріали, указавши конкретно, що розгляд доводів викладених у клопотанні необхідно провести згідно з вимогам кримінального процесуального законодавства, про результати та прийняте рішення необхідно повідомити автора клопотання у встановлений законом строк фактично здійснив доручення (передоручення) органу досудового розслідування провести відповідні слідчі дії.

Таке рішення прокурора вчинено у межах наданих йому ст. 36 КПК України повноважень, не суперечить вимогам КПК України, вчинене у межах строку передбаченого ст.220 КПК України, та фактично спрямоване на вирішення клопотання ТОВ «БрайтІнвестмент», позаяк адресоване особі (дізнавачу) яка повноважна його виконати.

Відтак слідчий суддя не погоджується з доводами скарги про те, що прокурором не розглянуто клопотання заявника у відповідності до ст. 220 КПК України, а отже слідчий суддя не вбачає незаконної бездіяльності прокурора у даному конкретному випадку.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги ТОВ «БрайтІнвестмент».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги представника Товариства з обмеженою відповідальністю «БрайтІнвестмент» ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 , яка полягає у не розгляді клопотань про проведення слідчих дій, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 08.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 26.09.2024 о 10:30 год.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1