Єдиний унікальний № 371/1148/24
Номер провадження № 1-кп/371/231/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2024 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

Головуючої судді ОСОБА_1 .

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000194 від 05.07.2024 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Драбів Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, офіційно непрацюючого, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 достовірно знав, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан та який продовжено відповідно до Указу Президента України № 271/2024 від 06.05.2024.

27.06.2024, близько о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 зайшовши до магазину «Продукти 146» ТОВ «АТБ-маркет», що розташований за адресою: вул. Соборності 16, м. Миронівка Обухівського району Київськоїобласті, де підійшов до прилавку з різноманітними електронними пристроями, помітив портативну батарею на 10000 мАг моделі ZDPOW-2311, яка знаходилась у пакувальній коробці, та в цей час у нього виник умисел на вчинення крадіжки даного товару належного ТОВ «АТБ-маркет».

Цього ж дня, близько 21 години 10 хвилин ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в приміщенні магазину «Продукти 146» ТОВ «АТБ-маркет», який знаходиться за вищевказаною адресою, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, пересвідчившись, що його дії залишаються непоміченими з боку власника та сторонніх осіб, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, таємно викрав портативну батарею на 10000 мАг моделі ZDPOW-2311, належну ТОВ «АТБ-маркет», чим спричинив останньому матеріальноїш коди.

Після чого, ОСОБА_4 , покинув місце вчинення злочину та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 , згідно з висновком експерта, складеного за результатом проведення судово-товарознавчої експертизи, завдав ТОВ «АТБ-маркет» майнову шкоду на загальну суму 399 (триста дев`яностодев`ять) гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із тим, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння інкримінованого йому. Вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав, щиро розкаявся у вчиненому.

Прокурор, у судовому засіданні не заперечив проти задоволення заявленого обвинуваченим клопотання, просив закрити кримінальне провадження у зв`язку з тим, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, просив скасувати арешт на майно у даному кримінальному провадженні та вирішити долю речових доказів, витрат на проведення судової товарознавчої експертизи.

Представник потерпілого ТОВ «АТБ-маркет» в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника потерпілого.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч.2 ст.4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Частиною 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Європейський суд з прав людини вказав, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

09.08.2024 набув чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно з частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна, на момент вчинення правопорушення, становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Верховний Суд у постановівід 07.10.2024 р. по справі № 278/1566/21 сформулював висновок про застосування відповідних частин статей 185, 190, 191 КК з урахуванням положень Закону № 3886-IX та зазначив, що Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак, після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Зі змісту обвинувального акта вбачається, що дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, були вчинені 27.06.2024.

У 2024 році розмір податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК України становив 1514 грн., тобто для кваліфікації викрадення майна за нормами відповідних статей КК України, його вартість, відповідно до чинних норм законодавства для 2024 року, повинна перевищувати 3028 грн.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що своїми неправомірними діями, внаслідок вчинених кримінальних правовопрушень, ОСОБА_4 заподіяв матеріальну шкоду потерпілому, Товариству з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет», на суму 399 грн. 00 коп.

Оскільки, вартість майна, яке таємно викрав ОСОБА_4 є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме менша за суму 3028 грн., тому вчинене останнім кримінальне правопорушення на даний час не підпадає під кримінально - каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Пунктом 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Враховуючи, що відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ законодавецьзмінив розміри шкоди для визначення діянь, при вчиненні яких настає кримінальна відповідальність за вчинення крадіжки чужого майна, суд вважає, що у даному випадку наявні правові підстави для закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Арешт, накладений на майно у кримінальному провадженні, згідно з ухвалами слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 12.07.2024 слід скасувати.

Судові витрати суд покладає на ОСОБА_4 в порядку ст. 124 КПК України, оскільки кримінальне провадження закрито з нереабілітуючих підстав.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючисьст. 284-288, 369-372, 376, 392, 479-2 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000194 від 05.07.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Скасувати арешт майна, накладений, згідно з ухвалами слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 12.07.2024 ЄУН №371/982/24, на матеріальний об?єкт портативну батарею моделі «Zdpow-231126-1» 10 000 мАч чорного кольору та пакувальну коробку від портативної батареї моделі «Zdpow-231126-1» 10 000 мАч.

Речові докази: портативну батарею моделі «Zdpow-231126-1» 10 000 мАч чорного кольору та пакувальну коробку від портативної батареї моделі «Zdpow-231126-1» 10 000 мАч., які передані на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, передати власнику - Товариству з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет».

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язані із залученням експертів для проведення судово товарознавчої експертизи № 3361/24 від 08.07.2024 в сумі 320 (триста двадцять) гривень, стягнути з ОСОБА_4 н а користь судового експерта ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_6