У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за №0000052 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2023 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.2 ст.366, ч.3 ст.368 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000052 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2023 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.2 ст.366, ч.3 ст.368 КК України, про арешт майна.

Клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 13.02.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 368 КК України

Досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з працівником КНП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_6 та іншими наразі достовірно невстановленими особами, користуючись тим, що на території України введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію, з метою особистого незаконного збагачення, з корисливих мотивів, на підставі підроблених медичних документів, сприяв у незаконному переправленні особи через державний кордон України, громадянина України, якому заборонено виїзд за межі території України.

Так, ОСОБА_6 , будучи медичним працівником КНП « ІНФОРМАЦІЯ_1 », діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та іншими наразі достовірно невстановленими особами, реалізовуючи спільний злочинний умисел спрямований на сприяння незаконному переправленні осіб через державний кордон України, з метою особистого незаконного збагачення, 11.08.2023 о 10 годині 50 хвилин, перебуваючи у АДРЕСА_1 , у приміщенні службового кабінету КНП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » зустрілась з ОСОБА_7 , який діяв під контролем правоохоронних органів та зміненими анкетними даними на ОСОБА_8 , та у ході вказаної зустрічі повідомила останнього, що може посприяти йому у незаконному перетині державного кордону України шляхом виготовлення завідомо неправдивих офіційних медичних документів, на підставі яких ОСОБА_7 , (зі зміненими анкетними даними ОСОБА_8 ) буде визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, що надасть змогу останньому протиправно перетнути державний кордон України, а також, під час цієї зустрічі, ОСОБА_6 , з метою вирішення вказаного питання щодо сприяння ОСОБА_7 (зі зміненими анкетними даними ОСОБА_8 ) у незаконному перетині державного кордону України, отримала від останнього грошові кошти у сумі 5000 доларів США (що згідно з курсом НБУ станом на 28.04.2023 становить 182 830,00 гривень), як грошову винагороду за сприяння з боку ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та інших наразі достовірно невстановлених осіб у протиправному переправленні ОСОБА_7 (зі зміненими анкетними даними ОСОБА_8 ) через державний кордон України.

Після цього, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та іншими наразі достовірно невстановленими особами, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на сприяння незаконному переправленні осіб через державний кордон України, з метою особистого протиправного збагачення, 04.07.2024 о 10 годині 04 хвилин у АДРЕСА_2 , у приміщенні кафе «Фокус», зустрівся з ОСОБА_7 , який діяв під контролем правоохоронних органів та зміненими анкетними даними на ОСОБА_8 , де з метою вирішення питання щодо сприяння у незаконному переправленні через державний кордон України, шляхом виготовлення завідомо неправдивих офіційних медичних документів, на підставі яких ОСОБА_7 , (зі зміненими анкетними даними ОСОБА_8 ) буде визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, що надасть змогу останньому протиправно перетнути державний кордон України, отримав від ОСОБА_7 , (зі зміненими анкетними даними ОСОБА_8 ) додаткові грошові кошти у сумі 1500 доларів США (що згідно з курсом НБУ станом на 04.07.2024 становить 61 139,85 гривень), як грошову винагороду за сприяння з боку ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та інших наразі достовірно невстановлених осіб у протиправному переправленні останнього через державний кордон України.

Так, у період з 11.08.2023 по 19.08.2024 ОСОБА_5 , роль якого полягала в організації відвідування ОСОБА_7 (зі зміненими анкетними даними ОСОБА_8 ) відповідних лікувальних закладів на території Закарпатської області, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та іншими наразі достовірно невстановленими особами, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою доведення спільного злочинного умислу до кінця, з корисливих мотивів, сприяв ОСОБА_7 (зі зміненими анкетними даними ОСОБА_8 ) в усуненні перешкод у незаконному переправленні останнього через державний кордон України, шляхом виготовлення завідомо неправдивих офіційних медичних документів, у тому числі свідоцтва про хворобу, на підставі яких ОСОБА_7 , (зі зміненими анкетними даними ОСОБА_8 ) визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, що надало останньому право на протиправний перетин державного кордону України.

21.08.2024 в ході проведення за місцем проживання ОСОБА_5 обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Iphone» XS Max, чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 із сім карткою «Київстар» НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 та поміщений до спеціального пакета НПУ CRI 1123782.

21.08.2024 ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 615 КПК України та повідомлено його про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.332 КК України.

Слідчий зазначає, що у зв`язку із тим, що вищевказаний предмет, який було вилучено у ході проведення обшуку у даному кримінальному провадженні та необхідні проведення необхідних процесуальних та слідчих дій, а також те, що на вилученому мобільному телефоні може міститись інформація, яка буде свідчити про протиправну діяльність підозрюваного і встановлення його спільників, виникає необхідність у накладенні арешту на вищевказане тимчасово вилучене майно.

Слідчий вказує, що враховуючи, що постановою слідчого вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, а також можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, є необхідність у накладенні арешту на них.

Слідчий в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату,час і місце розгляду справи, при цьому, подав заяву, відповідно до змісту якої просив провести розгляд клопотання про арешт майна без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду поданого клопотання повідомлений належним чином, при цьому, згідно ч. 1 ст. 172 КПК України його неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям учасників судового провадження фіксування кримінального провадження в суді технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчим суддею встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000052 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2023 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.2 ст.366, ч.3 ст.368 КК України.

21 серпня 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в межах кримінального провадження за №0000052 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2023 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.2 ст.366, ч.3 ст.368 КК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.332 КК України, а саме: сприяння у незаконному переправленні особи через державний кордон України порадами, вказівками, усуненням перешкод, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.08.2024 року справа № 308/13364/24 (1-кс/308/4848/24) надано стороні кримінального провадження слідчим, які входять до складу слідчої групи, яка здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000052 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2023 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.2 ст.366, ч.3 ст.368 КК України, дозвіл на проведення обшуку у квартирі за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_3 , з метою відшукання та вилучення незаконно отриманих заздалегідь ідентифікованих грошових коштів, мобільних телефонів за допомогою яких фігуранти кримінального провадження зв`язуються між собою.

Із копії протоколу обшуку від 21.08.2024 року вбачається, що такий був проведений старшим слідчим відділу слідчого управління ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_9 на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.08.2024 року справа № 308/13364/24 (1-кс/308/4848/24) у квартирі за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_3 . В ході обшуку було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Iphone» XS Max, чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 із сім карткою «Київстар» НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 та поміщений до спеціального пакета НПУ CRI 1123782.

Постановою старшого слідчого відділу слідчого управління ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_9 від 21 липня 2024 року вищевказані вилучені речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000052 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2023 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.2 ст.366, ч.3 ст.368 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.

Згідно ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Відповідно до положень ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Внесене прокурором в межах кримінального провадження за №0000052 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2023 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.2 ст.366, ч.3 ст.368 КК України, клопотання про арешт майна відповідає вимогам ч.2 ст. 171 КПК України та подано у визначений КПК України строк.

Частиною 10 ст.170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою поданого клопотання про арешт майна слідчий визначив збереження речових доказів у відповідності до п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Речовими доказами, відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

У ч.2 ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження. Водночас наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Дослідивши матеріали клопотання, оцінивши надані докази, встановивши обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, а саме мобільний телефон марки «Iphone» XS Max, чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 із сім карткою «Київстар» НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 та поміщений до спеціального пакета НПУ CRI 1123782, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, зберегло на собі сліди злочинної діяльності та може містити інформацію щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Слідчий довів можливість використання зазначеного вище майна як доказу у кримінальному провадженні. Завданням арешту майна у даному кримінальному провадженні є забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх використання, перетворення, передачі, відчуження, оскільки існують відповідні ризики.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження, оскільки не застосування такого заходу може призвести до настання негативних наслідків.

Доказів настання негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна для власника такого майна під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено.

Слідчий суддя вважає, що накладення арешту на вказане майно на даному етапі кримінального провадження є виправданим і необхідним, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, а відсутність такого арешту може сприяти втраті доказів.

При цьому, слідчим суддею враховано, що відповідно до положень ч. 2 статті 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, після проведення певних процесуальних та слідчих дій, буде встановлена належність або неналежність вилученого майна до обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженню, що не позбавляє права зацікавлених осіб ставити питання про скасування арешту в порядку статті 174 КПК України.

Слідчий суддя звертає увагу, що на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходу забезпечення кримінального провадження - арешту майна.

У зв`язку із наведеним клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено 21.08.2024 на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, в ході проведення обшуку у квартирі за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_3 із забороною користування, розпорядження та відчуження, а саме:

- мобільний телефон марки «Iphone» XS Max, чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 із сім карткою «Київстар» НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1