Вирок

Іменем України

Справа №712/3801/24

Провадження №1-кп/712/509/24

21 жовтня 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю:

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Луганськ Луганської області, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України,-

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи громадянином України та мешканцем м. Луганськ Луганської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, будучи засновником та директором зареєстрованого за законодавством держави-агресора рф ООО «ДИГИТАЛ СЕРВИС» (ОГРН 537, ГРН и дата внесения в ЕГРЮЛ записи, содержащей указаные сведения 829 15.02.2023, ИНН юридического лица , КПП юридического лица 940301001, дата постановки на учет в налоговом органе 29.11.2022, адрес юридического лица луганская народная республика, г.о. Луганский, г. Луганск, ул. 50-летия образования СССР, д. 22А, помещ. 64, далі ТОВ «Дігітал Сервіс»), перебуваючи на території м. Луганськ Луганської області, 02.08.2023 уклав «государственные контракты» з «Луганской таможней», яка діяла від імені рф в особі виконувача обов`язків начальника «Луганской таможни» ОСОБА_6 а саме: «государственный контракт № 20/1 на услуги по предоставлению доступа к сети Интернет в точке предоставления услуг ЛНР, АДРЕСА_2 , 155 от 02.08.2023» (далі контракт № 20/1 від 02.08.2023) та «государственный контракт № 21/1 на услуги по предоставлению доступа к сети Интернет в точке предоставления услуг ЛНР, г. Луганск, ул. Херсонская, 7Е ЛНР, г. Луганск, ул. Тимирязева, 1Е» (далі контракт № 21/1 від 02.08.2023).

За умовами вказаних контрактів ТОВ «Дігітал Сервіс» зобов`язалось надавати «луганской таможне» послуги по наданню доступу до мережі Інтернет в точках надання послуг, а «луганская таможня» зобов`язалась прийняти та оплатити послуги зв`язку. Строк виконання контрактів з 00:00 01.01.2023 по 24:00 31.12.2023, ціна контрактів: № 20/1 від 02.08.2023 - 90 000,00 рублів; № 21/1 від 02.08.2023 - 18 000,00 рублів.

На підставі указаних контрактів ТОВ «Дігітал Сервіс» у період з січня по грудень 2023 року надало «Луганской таможне» платні послуги. Зокрема, на виконання контракту № 20/1 від 02.08.2023, згідно з актом наданих послуг № 895 від 31.10.2023 за період з січня по жовтень 2023 року на суму 75 000,00 рублів; згідно з актом № 984 від 30.11.2023 за листопад 2023 року на суму 7 500,00 рублів; згідно з актом № 986 від 22.12.2023 за грудень 2023 року на суму 7 500,00 рублів На виконання контракту № 21/1 від 02.08.2023, згідно з актом наданих послуг № 897 від 31.10.2023 за період з січня по жовтень 2023 року на суму 15 000,00 рублів; згідно з актом № 985 від 30.11.2023 за листопад 2023 року на суму 1 500,00 рублів; згідно з актом № 987 від 22.12.2023 за грудень 2023 року на суму 1 500,00 рублів.

Тобто ОСОБА_5 , здійснюючи керівництво вказаним товариством, організовує та забезпечує провадження ним господарської діяльності, а саме надання платних послуг щодо надання доступу до мережі Інтернет та наповнення «державного» бюджету «лнр» за рахунок коштів, отриманих від такої господарської діяльності.

Винність ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України підтверджується зібраними по справі письмовими доказами, яким в ході судового розгляду було надано належну оцінку і які були дослідженні судом в повному обсязі, а саме:

-рапортом від 20.09.2023 начальникуа Управління СБ України в Черкаській області, згідно якого отримано інформацію щодо фактів колабораційної діяльності громадянина України ОСОБА_5 , який у 2023 році добровільно провадить господарську діяльність у взаємодії з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території. Так, ОСОБА_5 будучи директором «общества с ограниченной ответственностью "Дигитал Сервис"» підписав контракта з незаконним органом окупаційної влади ЛНР «луганская таможня», з надання телекомунікаційних послуг. Інформація про постачання телекомунікаційних послуг розміщено на сайті державних закупівель рф zakupki.gov.ru. Вказану послугу з надання доступу до мережі Інтернет згідно умов контрактів №20/1 та 21/1 «общество с ограниченной ответственностью "Дигитал Сервис"» зобов`язане надавати послуги із забезпечення доступу до мережі Інтернет та надання каналу зв`язку для потреб «луганской таможни». Таким чином, у діях ОСОБА_5 наявні ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України (провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території) (т.1 а.м.к.2-3);

-випискою із Єдиного державного реєсту юридичних осіб від 20.09.2023, згідно якої ОСОБА_5 є засновником та директором зареєстрованого за законодавством держави-агресора рф ООО «ДИГИТАЛ СЕРВИС» (т.1 а.м.к.п. 4-8);

-«государственным контрактом № 20/1 на услуги по предоставлению доступа к сети Интернет в точке предоставления услуг ЛНР, АДРЕСА_2 , 155 от 02.08.2023», укладеним між «Луганская таможня», яка діяла від імені рф в особі виконувача обов`язків начальника «Луганской таможни» ОСОБА_6 та ООО «ДИГИТАЛ СЕРВИС» в особі директора ОСОБА_5 , згідно якого надані «услуги по предоставлению доступа к сети Интернет в точке предоставления услуг ЛНР, АДРЕСА_2 , 155 от 02.08.2023» та технічними умовами до нього (т.1 а.м.к.п. 9-12);

- «государственным контрактом № 21/1 на услуги по предоставлению доступа к сети Интернет в точке предоставления услуг ЛНР, г. Луганск, ул. Херсонская, 7Е ЛНР, г. Луганск, ул. Тимирязева, 1Е» на услуги по предоставлению доступа к сети Интернет в точке предоставления услуг ЛНР, г. Луганск, ул. 26 Бакинских Комисаров, 155 от 02.08.2023», укладеним між «Луганская таможня», яка діяла від імені рф в особі виконувача обов`язків начальника «Луганской таможни» ОСОБА_6 та ООО «ДИГИТАЛ СЕРВИС» в особі директора ОСОБА_5 , згідно якого надані «услуги по предоставлению доступа к сети Интернет в точке предоставления услуг ЛНР, АДРЕСА_2 , 155 от 02.08.2023» та технічними умовами до нього (т.1 а.м.к.п. 13-17);

-Протоколом огляду від 27.09.2024, згідно якого оглянуто інтернет- сторінки з моніторингу тендерів в рф, встановлено, що директором « ОО Дигитал сервіс» є ОСОБА_5 (т.1 а.м.к.п. 32-42);

-актовим записом про шлюб №104 від 09.03.1985року, згідно якого ОСОБА_7 є дружиною ОСОБА_5 (т.1 а.м.к.п. 73);

-актовим записом про народження № 67 від 18.07.1987року, згідно якого ОСОБА_8 є донькою ОСОБА_5 , (т.1 а.м.к.п. 74);

-витягом з ЄДРЮО ФОП та ГФ , згідно якого ОСОБА_5 є керівником та співзасновником « ОО Дигитал сервіс» від 22.11.2023 (т.1 а.м.к.п. 75-78);

- протоколом огляду від 29.11.2023, оглянуто сторінку у соціальній мережі, виявлено документи, що підтверджують діяльність « ООО дигитал сервис» та директора ОСОБА_5 , а саме: публичная оферта на прелдоставление доступа к сети Интернет, тарифы, информация про особу ОСОБА_5 , (т.1 а.м.к.п. 79-97);

-протоколом огляду від 25.01.2024, оглянуто інтернет ресурси, виявлено інформацію про щодо керівників т.зв « луганской таможни» (т.1 а.м.к.п. 98-107);

-протоколом огляду від 13.02.2024 оглянуто інтернет-сторінку єдиної інформаційної системи в сфері закупівлі в рф: государственный контракт № 20/1, акты оказанных услуг №» 984,986,895 (т.1 а.м.к.п. 116-133);

- оглянутим в судовому засіданні відеозапису допиту свідка ОСОБА_9 , яка показала, що до 2014 проживала в м. Луганськ, користувалася інтернет провайдером « Луганські домашні мережі» Інтернет провайдер « Дігітал-сервіс». Їй не відомо чи працював в тій організації ОСОБА_5 , вона його знає із студентських років, особисто з ним не знайома (т.1 а.м.к.п. 135-135);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.02.2024, згідно якого ОСОБА_9 , на фото №№4,5 впізнала ОСОБА_10 (т.1 а.м.к.п. 139-141);

-протоколом огляду від 21.02.2024 оглянуто інтернет-сторінку єдиної інформаційної системи в сфері закупівлі в рф: государственный контракт № 21/1, акты оказанных услуг №» 985,987,897 (т.1 а.м.к.п. 116-133);

-( т.1 а.м.к.п. 139-162);

-оглянутим в судовому засіданні відеозапису допиту свідка ОСОБА_11 , яка показала, що до 10-го березня 2022 проживала в м. Сєвєродонецьк. Знає ОСОБА_10 особисто. Їй відомо, що він мав в Луганську фірму « ІНФОРМАЦІЯ_2 », був провайдером в м. Луганськ, такж знає, що він був керівником фірми ( т.1 а.м.к.п. 165-166);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.02.2024, згідно якого ОСОБА_11 , на фото №5 впізнала ОСОБА_10 (т.1 а.м.к.п. 167-168);

-протоколом огляду від 21.02.2024 оглянуто інтерент сторінку, виявлено документи « Приказ ФТС Росси Министерства финансов Российской Федерации от 11 октября 2022г. № 850 « О создании Луганской таможни», « Положение о Государстенном таможенном комитете Луганской Народной Республики» (т.1 а.м.к.п. 169-182)

До закінчення судового слідства клопотань від учасників процесу, у тому числі і від державного обвинувача про збір, перевірку чи витребування додаткових доказів крім уже тих, що заявлялися, не надійшло.

Суд обмежений у праві збору доказів вини обвинуваченого за власною ініціативою та, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав розглянути кримінальне провадження і постановити відповідне рішення. Суди при розгляді кримінальних справ не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержавних незаконним шляхом, а також припущеннях. Усі сумніви доведеності вини особи, мають тлумачитися на її користь.

Відповідно до ст. 297-1 ч. 2 КПК України передбачено порядок проведення досудового слідства по окремим статтям КК України, зокрема за ст. 111-1 КК України, за якою обвинувачується ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті повного, об`єктивного і всебічного їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України доведена в повному обсязі.

Всі докази, досліджені безпосередньо судом, в даному кримінальному провадженні є належними та допустимими доказами, оскільки були отримані в порядку, передбаченому КПК України і у своїй сукупності повністю підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, за обставин, викладених у даному вироку, так як є послідовними, узгоджуються один з одним, відповідають фактичним обставинам справи, будь-які протиріччя в них відсутні, що свідчить про їх об`єктивність та правдивість та у сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи факт ведення збройної агресії рф проти України, розуміючи, що м. Луганськ є окупованим та на його території діє підконтрольна державі-агресору незаконна окупаційна влада, після повномасштабного вторгнення рф на територію України 24 лютого 2022 року, здійснює господарську діяльність у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території.

До такого висновку суд дійшов із того, що згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією (далі рф) 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 09.12.1981 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями: № 2131 (XX) від 21.12.1965, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; № 2625 (XXV) від 24.10.1970, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; № 2734 (XXV) від 16.12.1970, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки; № 3314 (XXIX) від 14.12.1974, що містить визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

У порушення вимог п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципів Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ) президент рф владімір путін, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил російської федерації (далі зс рф) на територію України.

Приблизно о 5 годині ранку 24.02.2022 військовослужбовці зс рф шляхом збройної агресії із застосуванням зброї незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин указаної території.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» через військову агресію рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. Зазначений Указ затверджений прийнятим Верховною Радою України Законом України від 24.02.2022 № 2102 ІХ.

Після цього на підставі Указу Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/2023 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією рф, воєнний стан на території України продовжувався. На даний час, на підставі Указу Президента України від 05.02.2024 № 49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією рф, воєнний стан на території України продовжено з 05 год. 30 хв. 14.02.2024 строком на 90 діб.

У зв`язку із збройною агресією з боку рф та керованих нею збройних підрозділів псевдодержавних утворень проти України, з 07.04.2014 вся територія Луганського району Луганської області по сьогоднішній день знаходиться під тимчасовою окупацією держави агресора, що визначено Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309.

Відповідно до ст. 42 Положення про закони і звичаї війни на суходолі IV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі від 18.10.1907, ратифікованої Україною 24.08.1991, територія визнається окупованою якщо вона фактично перебуває під владою армії супротивника. Окупація поширюється лише на ту територію, де така влада встановлена і здатна виконувати свої функції.

Відповідно до п. 7 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII тимчасово окупована рф територія України (далі тимчасово окупована територія) це частини території України, в межах яких збройні формування рф та окупаційна адміністрація рф встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування рф встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації рф.

Окупаційна адміністрація російської федерації сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

З метою встановлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю української влади на територіях населених пунктів Луганської області, які на теперішній час контролюються та утримуються російськими військами, представниками рф залучаються особи з числа місцевого населення Луганської області для формування органів управління, які виконують функції виконавчих органів влади на окупованих територіях.

Указом так званого «главы лнр» від 25.11.2014 № 51/1/01/11/14 створено незаконний орган влади так званий «государственный таможенный комитет луганской народной республики», який є «виконавчим органом державної влади лнр» та входить в систему «правоохоронних органів лнр». Постановою так званого «правительства лнр» від 17.12.2019 № 793/19 затверджено положення «о государственном таможенном комитете луганской народной республики», згідно з яким: «государственный таможенный комитет луганской народной республики - является исполнительным органом государственной власти лнр, который входит в систему правоохранительных органов лнр».

4 жовтня 2022 року постановою № 409-СФ ради федерації федеральних зборів рф так звана «лнр» увійшла до складу рф. І з цього часу на території вказаного утворення, у тому числі, в м. Луганську, діє законодавство держави-агресора.

Після цього державні органи та окупаційні адміністрації рф у взаємодії з місцевими зрадниками і колаборантами розпочали процес примусового вилучення та перереєстрації активів (рухомого та нерухомого майна, підприємств, установ, організацій різних форм власності) на тимчасово окупованій території, реєструючи їх в «єдиному державному реєстрі юридичних осіб» федеральної податкової служби рф.

11.10.2022 федеральною митною службою росії міністерства фінансів рф видано наказ № 850 «О создании Луганской таможни», згідно з яким з 12.10.2022 створено незаконний орган влади так звану «луганскую таможню», яку підпорядкували « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

22.11.2022 в «єдиному державному реєстрі юридичних осіб» рф зареєстровано незаконний орган влади так звану «луганскую таможню» (ОГРН 400, ГРН и дата внесения в ЕГРЮЛ записи, содержащей указаные сведения 400 22.11.2022, адрес юридического лица луганская народная республика, г.о. НОМЕР_1 , г. Луганск, ул. Херсонская, д. 7Е), яка підпорядковується «федеральной таможенной службе россии» та структурно входить до «южного таможенного управления рф».

У контексті статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, саме суд має визначити значимість таких обставин, а також з`ясувати, чи було забезпечено в цій справі рівновагу між застосовними положеннями цієї статті у світлі її конкретного формулювання та її загальним предметом і метою.

Кримінальне провадження розглядалось в порядку спеціального судового провадження, згідно вимог ст. 323 КПК України, тому, відповідно до вимог закону, обвинувачений ОСОБА_5 сповіщався про день і час слухання справи через засоби масової інформації та шляхом направлення повістки, інтереси ОСОБА_5 захищались адвокатом, як на досудовому слідстві так і в суді, що свідчить про те, що права обвинуваченого в ході досудового слідства, а також у судовому засіданні порушені не були. При цьому, суд вважає, що розглянуте кримінальне провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя. Будь яких істотних порушень КПК України, під час досудового слідства, які б вплинули на кваліфікацію дій обвинуваченого та поставили б під сумнів зібрані по справі докази, судом не встановлено. Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Будь яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судом враховується позиція Європейського суду з прав людини, відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Отже, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, за обставин, викладених у даному вироку знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні.

Дії ОСОБА_5 суд, кваліфікує за ч. 4 ст. 111-1 КК України, тобто провадження господарської діяльності у взаємодії з незаконним органом влади, створеним на тимчасово окупованій території.

Суд, при призначенні ОСОБА_5 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України, про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, питання про обґрунтованість періоду тримання під вартою не можна розглядати абстрактно. Конвенція гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у демократичному суспільстві у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме: гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи.

На підставі викладеного, призначаючи покарання ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд, враховує обставини вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, які мали місце в умовах складної суспільно-політичної обстановки в Луганській, Донецькій областях та мав суттєвий вплив на охорону державної і громадської безпеки у цих регіонах держави, ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких та тяжких злочинів, суспільна небезпека яких полягає у порушенні безпечних умов життєдіяльності, безпеки життя, здоров`я, власності широкого та невизначеного кола осіб та безпеки інших цінностей суспільства, особу винного, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, відсутність обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого та приходить до висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі, з урахуванням вказаних обставин, вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 неможливе без ізоляції його від суспільства.

Цивільний позов у кримінальному провадженні - не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права обіймати будь-які посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги на строк десять років та конфіскацією майна, належного йому на праві власності.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання.

Виконання вироку покласти на Управління СБУ в Черкаській області.

Речові докази відсутні.

Вирок може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м.Черкас протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченому, який перебуває під вартою, з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити захиснику та прокурору.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності поважних причин, передбачених ст. 138 КПК України, та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції з дотриманням правил, передбачених ст.399 КПК України.

Головуючий:

зможете глибоко