Справа № 308/4759/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/568/24 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 квітня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 квітня 2024 року задоволено клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 у кримінальному провадженні за №0000716, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.03.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про арешт майна.

Накладено арешт у кримінальному провадженні №0000716, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.03.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме на майно, яке вилучено 11.03.2024 року у приміщенні моргу при ЗОКЛ імені А.Новака, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , із трупа ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: штани темного кольору із ременем та слідами речовини бурого кольору, схожої на кров на передній тa задній поверхні штанів, та отвором (пошкодженням) на лівій штанині, які поміщено до паперового пакету НПУ СУ із пояснювальними написами, після чого упаковано до ще одного пакету НПУ СУ.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що вилучені під час обшуку речі відповідають критеріям , зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому з урахуванням вимог п.1 ч.ч. 2,3 ст.170 КПК України клопотання слідчої підлягає до задоволення, оскільки в разі не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити розслідуванню кримінального провадження.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам КПК та істотно порушує його вимоги, внаслідок чого підлягає скасуванню. Зазначає, що речі, на які накладено арешт, було виявлено та вилучено в ході проведення огляду (без ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи)- 11 березня 2024 року, а ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно було постановлено 08 квітня 2024 року, тобто після спливу строку, що складає майже один місяць з дати його вилучення, є грубим порушенням норм права, що містяться у Главі 17 КПК України. Просить суд, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, та негайно повернути вилучене майно особі.

Щодо строку на апеляційне оскарження вказує, що участі під час розгляду клопотання не приймали, про оскаржувану ухвалу дізналися лише внаслідок відкриття матеріалів досудового розслідування, що мало місце - 30 травня 2024 року.

До початку судового розгляду від адвоката ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд його апеляційної скарги без участі скаржника.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності учасників судового провадження, неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Стаття 24 КПК України гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції враховує, що 08.04.2024 судовий розгляд було проведено без участі сторін, відомостей про отримання копії оскаржуваної ухвали, матеріали справи не містять, а тому з метою забезпечення доступу до правосуддя, колегія суддів вважає за необхідне поновити адвокату ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження судового рішення.

Відповідно до вимог ст. ст. 370, 372 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Цим вимогам закону ухвала слідчого судді від 08 квітня 2024 року відповідає у повній мірі.

Як вбачається із клопотання, Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000716, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.03.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.03.2024.

В межах даного кримінального провадження, 12.03.2024 слідча СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про арешт майна на виявлені та вилучені 11.03.2024 року у приміщенні моргу при ЗОКЛ імені А.Новака, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , - штани із трупа ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , темного кольору із ременем та слідами речовини бурого кольору, схожої на кров на передній тa задній поверхні штанів, та отвором (пошкодженням) на лівій штанині, які поміщено до паперового пакету НПУ СУ із пояснювальними написами, після чого упаковано до ще одного пакету НПУ СУ.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст. ст. 170 173 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, саме до компетенції органу досудового розслідування належить встановлення чи є вказане майно знаряддям чи предметом злочину, для чого, з метою його збереження, запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження, слідчим суддею правомірно накладене на нього арешт як на речовий доказ.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 07. 06. 2007 у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчий суддя у відповідності до вимог ст. ст.170-173 КПК України, з'ясував всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, в тому числі належно перевірив наведені в клопотанні слідчого доводи про наявність підстав для накладення арешту на майно.

Із матеріалів судового провадження вбачається, що постановою слідчого СВ дізнання Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 від 11.03.2024, штани із трупа ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , темного кольору із ременем та слідами речовини бурого кольору, схожої на кров на передній тa задній поверхні штанів, та отвором (пошкодженням) на лівій штанині, які поміщено до паперового пакету НПУ СУ із пояснювальними написами, після чого упаковано до ще одного пакету НПУ СУ, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000716 від 11.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали провадження містять достатньо даних вважати, що вказане у клопотанні майно могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, оскільки підставою внесення зазначених відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало те, що: «11.03.2024 року до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що до них звернувся ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повідомив про те що 11.03.2024 о 05 годині 09 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , у туалеті власної квартири він виявив труп ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував у нього в гостях та з яким вони спільно вживали алкогольні напої», що свідчить про наявність обґрунтованих підстав для слідчого звертатись з клопотанням про арешт майна, та обґрунтованих підстав для слідчого судді накласти арешт на таке майно, з огляну на те, що таке майно підпадає під критерії, визначені положеннями ч. 2 ст. 167 КПК України, тому доводи сторони захисту з приводу безпідставності накладення арешту на це майно є необґрунтованою і такі відхиляються.

Таким чином, як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовим доказом в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

З урахуванням наведеного слідчий суддя, всупереч доводів апеляційної скарги, встановив належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України.

Колегія суддів враховує, що при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, дослідив усі матеріали, що мають значення для вирішення питання про накладення арешту, врахував правову підставу для накладення арешту, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, тому необхідність накладення арешту на вказане майно, як захід забезпечення кримінального провадження, обґрунтована та доцільна.

Наведені в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_5 доводи, в тому числі і щодо порушення строків звернення слідчого з клопотанням про арешт майна, були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені мотиви не дають підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді.

Всі інші підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті. На даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, в тому числі і вдаватися до оцінки доказів щодо їх належності та допустимості, а також доведеності чи недоведеності вини, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів його забезпечення, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, слідчий суддя, вирішуючи питання про арешт майна, яке виявлено та вилучено 11.03.2024 року у приміщенні моргу при ЗОКЛ імені А.Новака, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , штани із трупа ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , темного кольору із ременем та слідами речовини бурого кольору, схожої на кров на передній тa задній поверхні штанів, та отвором (пошкодженням) на лівій штанині, які поміщено до паперового пакету НПУ СУ із пояснювальними написами, після чого упаковано до ще одного пакету НПУ СУ, діяв у відповідності до вимог чинного законодавства з урахуванням обставин визначених у ст. ст. 170-173 КПК України, з наведенням мотивів прийняття зазначеного рішення.

Невідповідність висновку слідчого судді, викладеного у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено, а тому доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими та безпідставними.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України - за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постановленої слідчим суддею ухвали від 08.04.2024 та задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5 , поданої в інтересах ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 170-173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Поновити адвокату ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 квітня 2024 року про накладення арешту на майно, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді