Справа № 192/1814/24
Провадження № 1-кс/192/185/24
Ухвала

"08" липня 2024 р. слідчий суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , по внесеному 05 липня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000405 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна,

за участю:

власника та користувача майна ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор 05 липня 2024 року звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на: автомобіль марки «ВАЗ», моделі «2107», номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить та фактично перебуває у користуванні ОСОБА_4 , причіп марки «КАРАВАН», моделі «МЗАП», номерний знак НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 та фактично перебуває у користуванні ОСОБА_4 , шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що 04 липня 2024 року приблизно о 10 год. 00 хв. ОСОБА_6 керуючи автомобілем марки «ВАЗ», моделі «2107», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою М-30 по напрямку з м. Кривий Ріг в м. Дніпро в районі АЗК «ЮКОН», не впорався з керуванням, виїхав за межі проїзної частини дороги праворуч за напрямком свого руху, а саме до кювету де в подальшому відбулось перекидання автомобіля з вказаним причепом. В наслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження.

За даним фактом 05 липня 2024 року було розпочато кримінальне провадження №0000405 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Тому просив з метою збереження речових доказів по кримінальному провадженню, накласти арешт на зазначене майно.

В судовому засіданні слідчим суддею поставлено на обговорення питання про повернення клопотання прокурору, оскільки дане клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Власник та користувач майна проти повернення клопотання не заперечував.

В судове засідання прокурор, який про час та місце розгляду клопотання про арешт майна був повідомлений належним чином, не з`явився, причини неявки слідчому судді не повідомив, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

Слідчий суддя вислухавши власника та користувача майна, ознайомившись з клопотанням, приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Пунктом 2 вказаної частини передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Статтею 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України - слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Як вбачається з поданого клопотання, воно подане прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 .

Разом з тим в матеріалах доданих до клопотання постанови керівника Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра про визначення процесуальним керівником по даному кримінальному провадженню прокурора ОСОБА_3 немає.

Відповідно до висновку Об`єднаної палати Кримінального суду Верховного Суду викладеному в постанові від 22 лютого 2021 року по справі №754/7061/15 - за змістом статей 36, 37, 110 КПК рішення про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, обов`язково повинно прийматись у формі постанови, яка має міститись у матеріалах досудового розслідування для підтвердження факту наявності повноважень. Така постанова має відповідати передбаченим КПК вимогам до процесуального рішення в формі постанови, у том числі, бути підписаною службовою особою, яка її прийняла.

Відсутність зазначеної постанови в матеріалах досудового розслідування або її непідписання керівником відповідного органу прокуратури обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів), який не мав на те законних повноважень.

Таким чином, враховуючи те, що доказів на підтвердження повноважень прокурора ОСОБА_3 щодо подання клопотання про арешт майна немає, тому прийти до висновку, що клопотання подано прокурором у відповідність до ст. 171 КПК України неможливо.

Вказуючи в клопотанні, що постановою слідчого від 05 липня 2024 року автомобіль марки «ВАЗ», моделі «2107», номерний знак НОМЕР_1 та причіп марки «КАРАВАН», моделі «МЗАП», номерний знак НОМЕР_3 визнані речовими доказами, прокурор не надав слідчому судді, доказів, того що слідчий ОСОБА_8 є слідчим у даному кримінальному провадженні.

Додана до матеріалів клопотання постанова про призначення групи слідчих у кримінальному проваджені від 05 липня 2024 року винесена по іншому кримінальному провадженню, а саме по кримінальному провадженню №0000405 (а. с. 8).

Згідно висновку Об`єднаної палати Кримінального суду Верховного Суду викладеному в постанові від 04 жовтня 2022 року по справі №724/86/20 - процесуальне рішення про визначення групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування, визначення старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, має прийматися у формі, яка повинна відповідати визначеним кримінальним процесуальним законом вимогам до процесуального рішення у формі постанови. При цьому таке процесуальне рішення необхідно долучати до матеріалів досудового розслідування для підтвердження наявності повноважень слідчих, які здійснюють досудове розслідування. В аспекті застосування приписів ч. 2 ст. 39, ч. 1 ст. 214 КПК у взаємозв`язку з положеннями ст. 110 цього Кодексу недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.

Тому будь-яких даних, що вилучене майно визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню матеріали клопотання не містять.

Також клопотання прокурора не містить обґрунтування способів арешту, що свідчить про необґрунтованість необхідності арешту майна.

У зв`язку з чим, оскільки клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, подано особою, яка немає повноважень на його подання, воно підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків в строк встановлений ч. 3 ст. 172 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 171, 172 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , по внесеному 05 липня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000405 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна повернути прокурору для усунення недоліків.

Встановити строк усунення недоліків сімдесят дві години з часу оголошення ухвали слідчого судді про повернення клопотання для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1