У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу Ленінського районного суду м.Миколаєва від 29 жовтня 2024 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- обвинуваченого за ч. 2 ст. 307 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 жовтня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 27 грудня 2024 року включно, з можливістю звільнення під заставу в сумі 90840 грн, за умови внесення якої залишити чинними обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, які були покладені на нього ухвалою про застосування запобіжного заходу від 03.09.2024, а саме: прибувати до суду за кожною вимогою; не відлучатися за межі м. Миколаєва без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доповнень до неї

Захисник просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає, що ухвала суду не відповідає в повній мірі вимогам КПК України, оскільки при вирішенні клопотання прокурора порушені приписи КПК України, а також принципи законності та справедливості.

Зазначив, що на підготовчому судовому засіданні суд визнав обґрунтованість обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України на підставі самого обвинувального акта, без дослідження відповідних доказів.

Вказав, що в оскаржуваній ухвалі суд визнав існування ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, якого не існувало при обранні запобіжного заходу. Тобто, на час прийняття оскаржуваного рішення, існував єдиний законний ризик переховування від суду. Інших будь-яких даних щодо наявності інших ризиків сторона обвинувачення не надала.

Просить врахувати, що обвинувачений ОСОБА_6 18 річного віку, мешкає з батьками та бабусею, навчається на 3 курсі Миколаївського професійного суднобудівного ліцею, раніше не судимий в силу ст. 108 КК України.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

На розгляді в Ленінському районному суді м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження №0001145 за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У суд першої інстанції надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою на 60 днів, яке обґрунтоване тим, що на даний час існують ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливості переховування обвинуваченого від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що продовжують існувати ризики переховування обвинуваченого від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, які існували при застосуванні вказаного запобіжного заходу. Враховано, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, не працює та не має стабільного джерела доходів.

Також він має достатню обізнаність, щоб розуміти тяжкість злочину, в якому обвинувачується, та покарання за його вчинення.

Хоча на даний час ОСОБА_6 вважається таким, що не має судимості, однак його минулий кримінальний досвід свідчить про схильність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень.

Крім того, суд дійшов висновку про не доведення ризику знищити, сховати або спотворити речі, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження, оскільки прокурором не надано будь-яких фактичних даних на підтвердження існування вказаного ризику з урахуванням того, що досудове розслідування завершене, стороною обвинувачення проведено всі можливі слідчі та процесуальні дії та направлено до суду обвинувальний акт із сформульованим у ньому обсягом обвинувачення.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти встановленим ризикам.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник Беспрозванний та прокурор ОСОБА_8 надіслали клопотання про розгляд апеляційної скарги без їх участі.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає.

З наданих матеріалів до суду апеляційної інстанції вбачається, що на розгляді в Ленінському районному суді м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

До суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою на 60 днів, в обґрунтування якого зазначено, що ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу, залишаються та можуть зашкодити виконанню процесуальних обов`язків.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу («Запобіжні заходи, затримання особи»).

Зважаючи на обставини інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України, його ступеню тяжкості, а також можливого строку покарання, який може бути йому призначений у разі визнання винуватим, суд вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та прийнятим з урахуванням положень ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, оскільки є об`єктивні підстави вважати, що до наразі існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що на даний час продовжують існувати передбачені ст. 177 КПК України ризики вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватися від суду, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, не працює та не має стабільного джерела доходів.

Про наявність зазначених ризиків також вказує те, що обвинувачений має достатню обізнаність, щоб розуміти тяжкість злочину, в якому обвинувачується, та покарання за його вчинення.

Також судом враховані дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а наразі обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного із незаконним обігом наркотичних засобів, що вказує на те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти існуючим ризикам.

Колегія суддів вважає, що на підставі наданих апеляційному суду матеріалів, а також обставин та характеру інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, судом першої інстанції прийняте законне, вмотивоване та обґрунтоване рішення, а стосовно ОСОБА_6 наразі неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки він не зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Хоча апелянт посилається на дані про особу обвинуваченого, якому за віком 18 років, він мешкає з батьками та бабусею, навчається у ліцеї, але ці дані не зменшують встановлені ризики та не є достатніми підставами для обрання обвинуваченому іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422-1, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_6 , - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_9