ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1797/24 Справа № 333/568/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0004336, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_9 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Запоріжжі, громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2024 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна обвинуваченої.

Згідно з обставинами, встановленими судом, ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконний збут на території м.Запоріжжя особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, з корисливих мотивів, у невстановленої в ході судового розгляду особи, а також невстановленому місці та часу, але не пізніше 12.12.2019, незаконно придбала особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс загальною масою не менше 400,844 г. (в перерахунку на суху речовину), який перенесла, частково розфасувала у полімерні зіп-пакети, та у подальшому незаконно зберігала з метою його подальшого збуту за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 в.

12.12.2019, в період часу з 19 год. 15 хв. до 20 год. 03 хв., працівниками поліції в ході проведення обшуку, дозвіл на який було отримано на підставі ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя, на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 в, в спальній кімнаті було виявлено та вилучено:

- 6 полімерних зіп-пакетів з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого в перерахунок на суху речовину склала 5,010 г.;

- 3 полімерні пакети та 108 полімерних зіп-пакетів із з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого в перерахунок на суху речовину склала 395,834 г., а всього загальною масою 400,844 г., який ОСОБА_7 незаконно зберігала з метою збуту.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченої просить вирок скасувати та постановити щодо неї виправдувальний вирок за недоведеністю вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги захисник посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Так, адвокат зазначає, що показання обвинуваченої, а також свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 доводять відсутність умислу у ОСОБА_7 на зберігання з метою збуту наркотичних засобів, оскільки спростовують факт їх належності останній. На переконання захисника, суд не надав належної оцінки тим обставинам, що обвинувачена мешкала разом з чоловіком, який раніше судимий за аналогічний злочин, та його речі також перебували за місцем проведення обшуку.

Поряд із цим, захисник вважає недоведеною суб`єктивну сторону злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. На переконання захисту, значний обсяг вилучених наркотичних засобів не є достатнім для визнання доведеним факт збуту. Адвокат звертає увагу на те, що досліджені судом докази не містять доказів збуту, а досудове розслідування здійснювалось за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Окрім цього, захисник вказує на те, що всупереч вимогам ст. 214 КПК України, працівниками поліції здійснювалось досудове розслідування декількох десятків фактів вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та за кожним з них відомості до ЄРДР окремо не вносились. Наведені обставини свідчать про недопустимість постанови про виділення матеріалів досудового розслідування, в межах якого в подальшому було повідомлено ОСОБА_7 . При цьому, захисник вважає, що згідно з вимогами ч. 3 ст. 217 КПК України такі матеріали могли бути виділені лише після повідомлення ОСОБА_7 про підозру.

Також адвокат зауважує, що кількість канабісу, який зберігала обвинувачена, зазначена у повідомлені про підозру, не відповідає кількості, зазначеній в обвинувальному акті.

Серед іншого, адвокат вважає недопустимим також й протокол обшуку. Захисник звертає увагу на те, що слідчу дію було проведено по АДРЕСА_2 , в той час як ухвалою слідчого судді надано дозвіл на проведення обшуку по АДРЕСА_1 . При цьому, на думку захисту, зазначена ухвала також є недопустимим доказом, оскільки її постановлено без повної фіксації судового засідання. Що стосується самої слідчої дії, то захисник до її проведення не залучався, обвинуваченій її права працівниками поліції не роз`яснювались, у протоколі була відсутня технічна характеристика технічного пристрою, а перебіг всієї слідчої, у тому числі підрахунку вилучених предметів, зафіксований не був. Більш того, запис було зафіксовано на флеш-носій, а під час судового розгляду він відтворювався з диску, що є вторинним носієм інформації.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченої та захисників, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту, прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що наведеним вимогам закону вирок суду не відповідає.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, суд, погодившись з пред`явленим ОСОБА_7 обвинуваченням, дійшов висновку про доведеність її винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. ст. 307 КК України, а саме в незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів.

Обґрунтовуючи свої висновки суд керувався:

- протоколом обшуку від 12.12.2019, під час якого за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено: патрон білого кольору, 12 калібру, який упаковано до паперового конверту; порожні зіп-пакети, які упаковані до паперового конверту; електронні ваги, які упаковано до паперового конверту; зіп-пакет із вмістом рослинної речовини зеленого кольору, який упаковано до паперового конверту; 6 зіп-пакетів із вмістом рослинної речовини зеленого кольору, які упаковані до паперового конверту; дві пари металевих кайданок, упаковані до сейф-пакету INZ 4030341; 3 полімерних пакети із вмістом рослинної речовини зеленого кольору, упаковані до сейф-пакету INZ 4030276; 106 зіп-пакетів із вмістом рослинної речовини зеленого кольору та 2 великі зіп-пакети із вмістом рослинної речовини зеленого кольору, які упаковано до сейф-пакету INZ 4030275. Вказані речі та предмети були вилучені у спальній кімнаті (праворуч від входу);

- відновленим під час проведення експертизи відеозаписом обшуку від 12.12.2019;

- висновком експерта від 25.10.2023 №СЕ-19/108-23/15270-КТ, яким встановлено на карті пам`яті формату micro SD з написом «Kingston 16 GB» (на яку було здійснено запис обшуку від 12.12.2019) наявність видалених файлів, які містять відео зображення у кількості 2 шт., явних файлів, які містять відеозображення не виявлено. Оскільки виявлені відеозаписи на наданій карті пам`яті micro SD з написом «Kingston 16 GB» знаходяться серед видаленої інформації, відтворити їх стандартними засобами операційної системи не надалося можливим, тому для можливості відтворення виявлених файлів, які містять відеозображення, стандартними засобами операційної системи, був відтворений їх запис на DVD-R диск, що додається до висновку експерта;

- висновком експерта від 13.12.2019 № 7-2925, яким встановлено, що наданні на експертизу речовини рослинного походження сіро-зеленого кольору (вміст шести полімерних спец-пакетів) є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальна маса якого, в перерахунку на висушену речовину, складає 5,010 г.;

- висновком експерта від 13.12.2019 № 7-2926, яким встановлено, що надана речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору (вміст 108 полімерних зіп-пакетів і трьох полімерних пакетів), є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину складає 395,834 г. Насіння рослин сіро-зеленого кольору є дозрілим насінням рослин роду коноплі, що до наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів не належить;

- речовими доказами: особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, загальною вагою 400,844 г.

Перевіривши зазначені докази та частково дослідивши їх, колегія суддів приходить до висновку, що останні помилково визнані судом допустимими, а їх сукупність за цих умов не є достатньою для доведення встановлених судом обставин.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, суд визнав допустимим протокол обшуку від 12.12.2019 та спростував доводи захисту, зокрема, стосовно порушення порядку отримання дозволу слідчим на проведення цієї слідчої дії.

Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів з висновками суду погодитись не може та вважає, що вказаний доказ критеріям допустимості не відповідає.

Так, згідно з ч. 4 ст. 234 КПК України, клопотання про обшук розглядається у суді в день його надходження за участю слідчого або прокурора.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим і здійснюється в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

При цьому, положення ст. 3 КПК України визначають поняття судового провадження, як кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

Таким чином, системний аналіз зазначених положень закону свідчить про те, що клопотання органу досудового розслідування про обшук повинно розглядатися слідчим суддею місцевого суду за обов`язкової участі сторони, яка ініціює вказане питання та з обов`язковою фіксацією судового розгляду за допомогою технічних засобів.

При цьому, згідно з вимогами ч. 6 ст. 107 КПК України, незастосування технічних засобів фіксування кримінального провадження у випадках, якщо воно є обов`язковим, тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів, за винятком випадків, якщо сторони не заперечують проти визнання такої дії та результатів її здійснення чинними.

Як вбачається з досліджених апеляційним судом матеріалів судового провадження № 1-кс/333/2688/19 від 12.12.2019, наведених вимог закону слідчим суддею дотримано не було.

Так, на підставі журналу судового засідання від 12.12.2019 колегією суддів встановлено, що розгляд клопотання слідчого про надання дозволу на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_12 ( ОСОБА_7 ) було здійснено слідчим суддею Комунарського районного суду м. Запоріжжя за участю прокурора ОСОБА_13 .

Між тим, фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалась, про що вказано у самому журналі.

Наведеним обставинам суд належної оцінки не надав та доводи сторони захисту в цій частині не спростував.

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Відповідно до частини третьої цієї статті недопустимими є також докази, що були отримані під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання.

Верховний Суд у постанові від 21.03.2023 (справа 336/941/19), яка релевантна цим правовідносинам, погодився з висновками судів попередніх інстанцій в частині визнання недопустимим протоколу обшуку, внаслідок розгляду клопотання слідчого про надання дозволу на його проведення з істотним порушення КПК України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Пункт 2 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, наголошує на тому, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З урахуванням тих обставин, що слідчим суддею було порушено порядок розгляду клопотання про надання дозволу на проведення обшуку, беручи також до уваги пряму вказівку закону щодо визнання в такому разі недопустимими докази, здобуті під час виконання такої ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до висновку, що протокол обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 від 12.12.2019 та відеозапис до нього є недопустимими доказами та не можуть доводити винуватість обвинуваченої поза розумним сумнівом.

Поряд із цим, вирішуючи питання допустимості решти доказів, покладених в основу вироку, суд враховує, що згідно практики Європейського суду з прав людини щодо застосування доктрини «плодів отруєного дерева», недопустимими визнаються не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші. Допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають також недопустимими. (Рішення у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

З матеріалів провадження вбачається, що протоколом обшуку та відеозаписом до нього було зафіксовано хід самої слідчої дії та вилучення речових доказів, що стало підставою для проведення в подальшому експертиз.

Таким чином, оскільки висновки експертів від 25.10.2023 №СЕ-19/108-23/15270-КТ, від 13.12.2019 № 7-2925, від 13.12.2019 № 7-2926 та речові докази є похідними від протоколу обшуку, який визнано судом недопустимим доказом, вони з урахуванням доктрини «плодів отруєного дерева» також є недопустимими.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне отстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та надання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Суд відповідно до норм КПК України не вправі витребувати, вимагати від сторони обвинувачення будь-які інші докази, ніж ті, які надані, на підтвердження винуватості особи у вчинені злочину. Суду також не дозволяється збирання, витребування доказів у кримінальному провадженні з власної ініціативи.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини викладеної у справі «Капо проти Бельгії» від 13.01.05 р., у кримінальних справах питання доказів належить досліджувати загалом у світлі п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і вимагає воно, крім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів провадження, інших доказів на підтвердження факту незаконного придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів ОСОБА_7 матеріали кримінального провадження не містять та стороною обвинувачення не надано.

Таким чином, проаналізувавши усі докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, колегія суддів приходить до висновку, що під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та вичерпано можливість їх отримання судом, що є підставою для закриття кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Згідно з п.3 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Відповідно до ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що в ході апеляційного розгляду не знайшов свого обґрунтованого підтвердження висновок суду першої інстанції про незаконне придбання та зберігання з метою збуту ОСОБА_7 особливо небезпечних наркотичних засобів, оскільки вказаний висновок не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та зібраним в ході досудового розслідування доказам, тому доводи, викладені в апеляційній скарзі захисником обвинуваченої, є обґрунтованими.

Колегія суддів вважає, що вирок щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню, через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, а кримінальне провадження - закриттю, в межах повноважень суду апеляційної інстанції, на підставі ст. 417, п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливості їх отримати.

Закриваючи кримінальне провадження, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне віднести процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз на рахунок держави, скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, а також вирішити в порядку ст. 100 КПК України долю речових доказів.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 284, ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2024 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, скасувати.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0004336, щодо ОСОБА_7 закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст.284 КПК України, у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливості їх отримати.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2019 року.

Речові докази:

- вилучені в ході обшуку об`єкти та предмети, що містять особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, упаковані до спецпакетів № 2027326, 4008164 разом з первинним упакуванням; порожні зіп-пакети, упаковані до паперового конверту, стріляну гільзу 12-го калібру разом з первинним упакуванням, упаковану до спецпакету № 2688575, що зберігаються у камері зберігання речових доказів ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області знищити;

- дві пари кайданок, з маркуванням У-77370 та Б 0739, упаковані до спецпакету INZ4030241, електронні ваги, упаковані до паперового конверту, банківську карту «ПриватБанк НОМЕР_1 », банківську карту «ПриватБанк НОМЕР_2 », упаковані до паперового конверту, сумку «Giorgio Armani» чорного кольору, упаковану до спецпакету № НОМЕР_3 , що зберігаються у камері зберігання речових доказів ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області та фіскальний чек «ПриватБанк» №КС_Н1YYQА5КRADLREQYWTGX6 на суму 1210 гривень, долучений до матеріалів кримінального провадження №0004336 повернути обвинуваченій ОСОБА_7 , а у разі відмови від прийняття знищити;

- мобільний телефон «Хіоmі Redmi 5 Plus» в корпусі чорного кольору ІМЕІ 1 НОМЕР_4 , ІМЕІ 2 НОМЕР_5 з сім-картами мобільного оператора «Lifeсеll НОМЕР_6 » та «Lifeсеll », що перебуває на зберіганні у камері зберігання речових доказів ВП №4 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області - повернути обвинуваченій ОСОБА_7 ;

- грошові кошти:

1) у сумі 211 доларів США (купюри номіналом: 100 доларів США серії СВ33990193С, 100 доларів США серії СВ22990134С, 10 доларів США серії МР51541511А, 1 долар США серії В10308956А), купюру Національного Банку Республіки Білорусь АХ8243020 - повернути обвинуваченій ОСОБА_7 ;

2) грошові кошти Національного Банку України в загальній сумі 11 029 гривень (купюри номіналом: 500 грн. у кількості 3 купюр - ХЄ5632237, У39672886, ВД8131414; 200 грн. у кількості 14 купюр - СГЗ144224, УБ0958620, УР8229037, КК6964516, П39502037, ЗВ4261195, ТГ9896791, СА3232741, КИ3273231, ЗБ8552499, КК4481840, П33352329, ТЕ6448620, КМ7581367; 100 грн. у кількості 35 купюр - УМ9526832, УУ9627863, УД4540303, СВ8063940, ТБ1440197, УА6344566, МН9098146, СЄ2013617, КЙ0869910, ВК3570883, ТА7985044, КП7923995, КС4605809, 8И7655633, СИ4216926, УШ6636168, УП2555372, УС1009086, У37985740, УХ8545190, УВ2220280, УЖ0609647, УГ1330242, УГ8194930, ЕД1463056, УД5105974, УЕ1621376, МД2103867, УІЛ4096845, ЗЕ157В44, У37841833, МБ5486259, ЗЙ8916521, МП4113542, МД8582168; 50 грн. у кількості 52 купюри - ФИ4618208, СЗЗ134368, ТЕ2773258, ТЕ7262006, ТБ8988271, У33839758, СК6846715, УД0323520, УД7255105, УА5171576, УА8075585, СТ0621986, ФГ5408219, Т35422628, СК2615196, УП7690078, ФА4107631, ПВ8439558, Ф33438431, ФГ5199027, СБ2529336, СС1589938, СГ7953041, ФЕ9164833, СЕ0701663, УП2869800, ТИ6345294, УЖ4485307, Ф37292673, ФАЗ190204, УА1038684, УА1157133, СК3971841, СН4527129, СМ8730838, СТ1914693, ВШ7204865, УГ2124627, СС8499191, СН6304138, ТУ0251873, СТ2911445, ИМ9735908, УГ5113713, ГЖ2931936, СЛ1920776, ТБ0153051, СК2727331, СЙ0733424, УР1672943, СН7416388, КВ8731463, 20 грн. у кількості 20 купюр - ЧД9290116, ТЙ7530403, ЧЕ0265921, ТИ0387065, ТВ2700936, ЮБ1837802, ТА1959186, ТБ7257482, ЮГ0640178, ТД5931576, ТГ1434202, ТЖ3988123, ТВ7165785, СЄ5947163, ТГ2929138, ЮБ2210704, ТЖ0841589, СЕ9526163, ТЄ2805775, ЮВ9977331; 10 грн. у кількості 12 купюр ЮЄ1661647, ХК6767198, Ц34012809, ПА3801252, ЦБ2361241, КС7195850, ХЖ4216629, ЦВ1899162, ЦГ6279664, ЦИ0933140, ЦД2178198, ЦВ9129993, 5 грн. у кількості 23 купюр - У35585900, ЮБ5447338, ЮА2037706, У38095834, ЮВ8278603, ЮИ0629189, ЮС1605208, ЮД8984032, ЮЕ8468673, ЮЖ2085532, Ю36184396, ЮБ4632992, УД3608368, У34242178, ЮЖ4987285, УД6943091, ЮЄ1605206, УД4001538, ЮИ2108620, УЛ8912302, ЮА6010157, УГ7551154, ЮГ1726677, 2 грн. у кількості 23 купюр - ТГ4411400, ПД6292383, СЕ9352381, РБ3324444, ТД3453616, СД7028874, СГ1160531, ТЄ2288137, ТД8207032, ПД5012423, СД 9557298, КЕ9504835, ТВ8025992, СВ3433846, ТИ7458698, СБ7645444, С32560466, СД1954220, ТС 1661935, Т34309573, КД9870706, С39490765, СД1560661, 1 грн. у кількості 68 купюр - УЙ3964549, ТЖ8994614, УФ9901275, НВ8343205, ПЄ3272358, УТ9554517, УБ5792278, УФ5122335, УКЗ598774, СИ2092103, ТГ2452619, УЄ6228979, ПЄ0095749, УИ9525770, РК0973702, ПИ1781029, УР9234142, ТА4019443, НД7899055, ЄА2485607, МИ8056700, УК10483І6, МИ0088396, СЖ8656430, УЕ2587559, Т37229685, ЄГ1327735, УН0486930, КЙ4791601, МВ8204075, УТ2314577, УН1971023, УК1630682, Т37074694, ТЕ7053150, РК7694036, ПИ2953799, СБ3236942, СВ5914814, УВІ965652, СЖ5537492, ПЕ4456266, ЕБ8515909, УД8483779, УУ3779249, ТЖЗІ09792, ГЇЖ9541522, УВ3940348, КЗЗ156476, АЯ5953925, НВ0542516, ТД9333664, ТА8528580, ПД2172425, СБ1652701, УУ2145582, ТА5183650, НГ2455669, УИ2935477, ПЦ7942103, РЛ6290145, ТЄ9731796, ПД0931806, УЙ4879907, УТ7305266, УН5431291, УБ8028274, УЙ2174591), - повернути обвинуваченій ОСОБА_7 .

Процесуальні витрати у розмірі 1727 (одна тисяча сімсот двадцять сім) грн. 11 (одинадцять) коп. на залучення експертів для проведення судових хімічних експертиз віднести на рахунок держави.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4