703/2110/18
1-кп/703/39/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченої ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Сміла кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.10.2015 під №0001577, за обвинуваченням

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Октябрське Красногвардійського району АРК, громадянки України, неодруженої, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснює підприємницьку діяльність як ФОП, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_11 01 жовтня 2015 року близько 17 години 00 хвилин, керуючи автомобілем «Chevrolet Cruze», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи розворот біля будинку АДРЕСА_2 , на перехресті з вулицею Телеграфна в м. Сміла, проявила неуважність до дорожньої обстановки та її змін, порушивши вимоги пп.10.1, пп.16.13 Правил дорожнього руху України, не переконалася, що цей маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надала дорогу транспортному засобу, що рухався в зустрічному напрямку, а саме мопеду «Suzuki Verde» під керуванням ОСОБА_13 та допустила з ним зіткнення, внаслідок чого потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді: А) відкритого перелому тіла лівої великогомілкової кістки із раною шкіри в даній області; Б) закритий перелом лівої малогомілкової кістки; В) забійні рани обличчя зліва; Г) садни обличчя, верхніх та нижніх кінцівок. Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 28.04.2017 № 05-6-01/124 дані тілесні ушкодження, згідно з пунктами: ОСОБА_14 - за ознакою небезпеки для життя відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень; ОСОБА_15 - за ознакою тривалого розладу здоров`я відносяться до категорії середньої тяжкості; «В» - за ознакою короткотривалого розладу здоров я відносяться до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; «Г» - за ознакою короткочасного розладу здоров`я відносяться до категорії легких.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи від 20.09.2017 №744/17-23 у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, знаходились невідповідність дій водія автомобіля «Chevrolet Cruze», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_11 вимогам пп. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України.

Дії обвинуваченої ОСОБА_11 судом кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_11 винуватою себе у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнала. По суті обвинувачення надала суду показання та вказала, що 01 жовтня 2015 року о 16 годині вона виїжджала з роботи, знаходячись по вул. Жовтнева (наразі вул. Т.Шевченка), виконуючи маневр розвороту на протилежну смугу. Назустріч рухався чоловік на мопеді з пластиковими пляшками на кермі. Побачила його на відстані близько 20 метрів. Вона зупинилася посередині проїзної частини, щоб уникнути зіткнення, бо водій мопеда «виляв» по дорозі, його рух був непрямолінійним. Він зачепився підніжкою за номерний знак на передньому бампері її авто і впав. На момент зіткнення її автомобіль був повністю зупинений. Місце контакту було на її смузі руху. Після цього потерпілого посадили в її автомобіль і відвезли в лікарню. Потерпілий був у стані сильного алкогольного сп`яніння. Стан дорожнього покриття був сухий.

Із урахуванням зазначеної позиції обвинуваченої ОСОБА_11 визначено повний обсяг дослідження доказів.

Допит потерпілого ОСОБА_13 виявився неможливим у зв`язку зі смертю останнього до початку судового розгляду (т.1 а.п. 145).

За клопотанням сторони обвинувачення у судовому засіданні були допитані як свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

Свідок ОСОБА_16 у судовому засідання надав показання та повідомив, що з обвинуваченим та потерпілим особисто не знайомий. Він став свідком ДТП, яка сталася на початку жовтня 2015 року (більш точної дати не пригадав), близько 17-18 години по вул. Жовтнева (наразі Т.Шевченка) у м. Сміла. По вказаній вулиці зі сторони центру міста рухався автомобіль «Шевроле» червоного кольору та, здійснюючи поворот ліворуч, не надав перевагу в русі мопеду, який рухався назустріч, і здійснив на нього наїзд. Наїзд відбувся десь посередині смуги руху мопеда, зустрічній для водія « ОСОБА_18 ». Момент ДТП він бачив чітко, коли переходив дорогу. Чоловік на мопеді віз пляшки з водою, спочатку проїхав повз нього, рухаючись у своїй смузі з невеликою швидкістю, однак водійка «Шевроле», повертаючи ліворуч, на в`їзд в ринок, не пропустила його і здійснила наїзд, після якого мопед протягнула далі, ближче до узбіччя. Контакт відбувався переднім бампером автомобіля з лівою стороною мопеда. Під час зіткнення і авто, і мопед рухалися. Після зіткнення автомобіль лишився відносно умовної осьової майже під кутом 90 градусів. Після цього водійка вийшла з автомобіля і почала телефонувати комусь, при цьому медичної допомоги водію мопеда не надавала. У потерпілого чоловіка був відкритий перелом. Первинну допомогу йому надавали інші люди, а також він (свідок) особисто. Не знає, чи перебував потерпілий у стані сп`яніння. Десь через п`ять хвилин на місце пригоди прибули два чоловіка, які допомогли посадити потерпілого в автомобіль обвинуваченої і вони поїхали в сторону лікарні. Із ним (свідком) на місці пригоди була дружина. На час ДТП було світло, опади відсутні. З його участю пізніше проводили слідчий експеримент.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні повідомила, що з обвинуваченою та потерпілим не знайома. У 2015 році (у теплу пору року, більш точного часу не пригадала) у другій половині дня стала свідком дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася по вул. Т.Шевченка (раніше Жовтнева) у м. Сміла. Вони з чоловіком ( ОСОБА_19 ) зупинилися навпроти магазину «Океан» та пішли пішки в сторону ринку. Бачила, як по правій стороні дороги рухався чоловік на скутері. Почула звук удару та, повернувшись, побачила, як автомобіль червоного кольору штовхає передньою частиною скутер з водієм, який знаходився у лежачому положенні, по проїжджій частині і так в`їхав у примикаючу вуличку. За кермом перебувала обвинувачена. Вона здійснювала поворот ліворуч з вулиці Шевченка. Безпосередньо момент зіткнення вона не бачила. Потім підбігли люди та почали надавати допомогу потерпілому. Після цього потерпілого на автомобілі обвинуваченої відвезли з місця події. Пізніше приїхав автомобіль швидкої.

За клопотанням сторони захисту у судове засідання були викликані та допитані як свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_21 .

Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні показав, що з обвинуваченою познайомився, коли та розшукувала свідків ДТП за її участю. Познайомився із нею через свою дружину. З потерпілим не знайомий. Кілька років тому (більш точної дати не пригадав) він близько 16 год. він привозив свою дружину в магазин «Лакомка», що по вул. Шевчнка в м. Сміла. Бачив, як напроти в`їзду в ринок стояв червоний автомобіль під керуванням обвинуваченої, який почав виїжджати з парковки, пропускаючи інший транспорт. Мабуть вона хотіла розвернутися. Назустріч цьому автомобілю рухався мопед, на якому були прив`язані пластикові пляшки. Водій мопеда не зміг роз`їхатися з автомобілем та зачепив його бампер. Чи гальмував мопед, він не знає. Зіткнення відбулося в районі роздільної смуги. У момент контакту автомобіль був у нерухомому стані. Після контактування водій мопеда упав на асфальт. Потім потерпілого на автомобілі обвинуваченої кудись повезли. На час пригоди опадів не було.

Свідок ОСОБА_21 у судовому засіданні повідомив, що з обвинуваченою особисто знайомий по роботі. З потерпілим ні. Можливо у 2014 році, точно не пригадує, близько 17-18 години привіз товар до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що по вул. Шевченка у м. Сміла. Став свідком ДТП, яка сталася позаду його авто. Він віддав обвинуваченій пакет з передачею, після чого вона сіла до свого автомобіля (марку, модель та колір не пригадує). Почув удар та побачив, що автомобіль обвинуваченої знаходилося у статичному стані у правій смузі в напрямку «Залізничної лікарні», з увімкнутим сигналом повороту. Перед автомобілем лежав скутер, біля якого розкидані пластикові ємності з рідиною. Водій скутера також лежав на асфальті і голосно кричав. На автомобілі були незначні пошкодження на передньому бампері. Безпосередньо самого моменту контакту він не бачив. Думає, що вона виконувала маневр розвороту на зустрічну смугу, на яку вона не виїхала. Місце контакту було на смузі руху обвинуваченої (правій), з урахуванням умовної осьової. Після цього потерпілого завантажили в авто обвинуваченої і відвезли в лікарню. Уважає, що водій мопеда не справився з керуванням, бо йому заважав вантаж (пластикові пляшки). Думає, що він був у стані алкогольного сп`яніння, бо у того було порушене мовлення, однак запаху не чув. Раніше в цій справі його не допитували, однак на місці події він пропонував обвинуваченій надати свідчення за потреби.

Клопотань про виклик інших свідків для їх допиту під час судового розгляду сторонами не заявлено.

На підтвердження винуватості ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, під час судового розгляду прокурором надані письмові докази, процесуальні рішення, документи та інші матеріали, які безпосередньо досліджені судом, а саме:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні від 01 жовтня 2015 року під №0001577, відповідно до даних якого 01.10.2015 року до вказаного реєстру внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю водіїв ОСОБА_11 та ОСОБА_13 (т.2 а.п. 6-7);

- протокол огляду місця ДТП від 01.10.2015, згідно з даними якого слідчим проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, що знаходиться у АДРЕСА_3 , перехрестя з вул. Телеграфна. З місця пригоди вилучений мопед «Verde». Автомобіль іншого учасника залишив місце пригоди. Стан дорожнього покриття сухий. Згідно зі схемою ДТП, що є додатком до цього протоколу, на ньому зафіксоване місцезнаходження мопеда « ІНФОРМАЦІЯ_4 », на найменшій відстані 1,7 м за лінією лівого узбіччя вулиці Жовтнева ( ОСОБА_22 ) по напрямку руху в сторону вулиці Б.Хмельницького. Початок сліду юзу мопеда на відстані 8,90 м від правого узбіччя вулиці Жовтнева (Т.Шевченка), при її загальній ширині 11,70 м (т.2 а.п.8-11);

- протокол огляду місця події від 01.10.2015, згідно з даними якого слідчим проведено огляд території лікарні станції Шевченко, що по вул. Жовтневій в м. Сміла та виявлено автомобіль «Chevrolet Cruze», реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, зі слідами пошкоджень лакофарбового покриття на передньому бампері та з пошкодженнями рамки номерного знаку. Автомобіль вилучений слідчим (т.2 а.п.12);

- постанова слідчого від 24.04.2017 про призначення судово-медичної експертизи (т.2 а.п.13);

- висновок судово-медичної експертизи від 28 квітня 2017 року № 05-6-01/124, згідно з яким у ОСОБА_13 виявлені наступні тілесні ушкодження: А) відкритий перелом тіла лівої великогомілкової кістки із раною шкіри в даній області; Б) закритий перелом лівої малогомілкової кістки; В) забійні рани обличчя зліва; Г) садни обличчя, верхніх та нижніх кінцівок. Вказані тілесні ушкодження, згідно з пунктами: ОСОБА_14 - за ознакою небезпеки для життя відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень; ОСОБА_15 - за ознакою тривалого розладу здоров`я відносяться до категорії середньої тяжкості; «В» - за ознакою короткотривалого розладу здоров я відносяться до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; «Г» - за ознакою короткочасного розладу здоров`я відносяться до категорії легких (т.2 а.п.14-15);

- виписка із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_13 , згідно з даними якої останній знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Смілянської міської лікарні з 18.11.2015 по 08.02.2016 з діагнозом: відкритий скалковий перелом с/3 лівої в/гомілкової кістки в стадії консолідації; консолідований з/перелом с/3 лівої гомілкової кістки та ін. (т.2 а.п.16);

- довідка травматологічного відділення Смілянської міської лікарні від 01.10.2015, згідно з даними якої ОСОБА_13 01.10.2015 о 15.00 поступив до травматологічного відділення, встановлений діагноз: відкритий скалковий перелом с/3 лівої в/гомілкової кістки 2Б ступеню зі зміщенням уламків, перелом в/3 лівої м/гомілкової кістки та ін. (т.2 а.п.17);

- постанова про призначення судової транспортно-трасологічної експертизи від 21.04.2017 (т.2 а.п.19);

- висновок транспортно-трасологічної експертизи від 31.07.2017 №4/1386, згідно з яким під час ДТП в первинний контакт вступила передня ліва частина автомобіля «Chevrolet Cruze», д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: ліва частина переднього бампера та ліва бокова частина мопеда «Suzuki Verde», а саме: ліва частина паруса та лівий боковий обтікач. Залишених на транспортних засобах слідів недостатньо для встановлення кута між повздовжніми вісями автомобіля «Chevrolet Cruze», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_11 та мопедом «Suzuki Verde» під керуванням ОСОБА_13 у момент первинного контакту (т.2 а.п.19-25);

- протокол огляду предмету від 24.04.2017 з таблицею зображень, згідно з даними якого слідчим проведено огляд автомобіля «Chevrolet Cruze», д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, на передній частині бампера якого під номерним знаком виявлено пошкодження лако-фарбового покриття у виді горизонтальних подряпин (т.2 а.п.26-28);

- протокол огляду предмету від 24.04.2017 з таблицею зображень, згідно з даними якого слідчим проведено огляд мопеда «Suzuki Verde» сріблястого кольору, на пластикових частинах якого наявні подряпини, деформацій не виявлено (т.2 а.п.29-30);

- протокол проведення слідчого експерименту від 17.07.2017 зі схемою та таблицею зображень, згідно з даними якого слідчим з участю понятих проведено відтворення обстановки та обставин ДТП, яка відбулася 01.10.2015, за участю свідка ОСОБА_16 . Свідок вказав місце зіткнення транспортних засобів, яке знаходиться на проїзній частині вулиці Шевченка в напрямку вулиці Мазура, а саме у смузі руху мопеда, на відстані 9,5 м від ближньої межі магазину «Компанйон» та 2,7 м до правої відносно напрямку руху мопеда крайньої частини проїзної частини. Мопед рухався зі швидкістю близько 30 км/год по АДРЕСА_4 в напрямку вулиці Мазура на відстані 3,0 м від правого краю проїзної частини. Автомобіль «Шевроле» рухався по АДРЕСА_4 та перед поворотом на ринок змінив напрямок руху і допустив зіткнення з мопедом. Проведені відповідні заміри та складена схема, яка є додатком до цього протоколу (т.2 а.п.31-34);

- постанова слідчого від 19.07.2017 про призначення судової автотехнічної експертизи (т.2 а.п.36);

- висновок судової автотехнічної експертизи від 20.09.2017 №744/17-23, згідно з яким: 1) у даній дорожній обстановці водій мопеда «Suzuki Verde» ОСОБА_13 , для забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України; 2) у даній дорожній обстановці водій автомобіля «Chevrolet Cruze», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_11 повинна була діяти відповідно до вимог пп. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України; 3) у момент виникнення небезпеки для руху водій мопеда «Suzuki Verde» ОСОБА_13 не мав технічної можливості уникну¬ти зіткнення з автомобілем «Chevrolet Cruze», р.н. НОМЕР_1 , шляхом застосу¬вання екстреного гальмування в умовах місця пригоди; 4) у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, знаходились невідповідності дій водія автомобіля «Chevrolet Cruze», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_11 вимогам пп. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України (т.2 а.п.37-39);

- протокол проведення слідчого експерименту від 04.12.2017 зі схемою та таблицею зображень, згідно з даними якого слідчим з участю понятих та адвоката проведено відтворення обстановки та обставин ДТП, яка відбулася 01.10.2015, за участю ОСОБА_11 . Під час експерименту остання вказала, що 01.10.2015 близько 16 год. вона, керуючи автомобілем «Шевроле Круз» по вул. Шевченка, в районі заїзду на ринок хотіла виконати маневр лівого розвороту, в ході виконання якого здійснила зіткнення з мопедом, який рухався від вулиці Б.Хмельницького. Вказала на місце зіткнення, яке знаходиться на проїзній частині вул. Т.Шевченка на відстані 5,6 м до правого краю проїзної частини відносно руху мопеда, який рухався від АДРЕСА_5 , виляючи по своїй смузі руху. В момент зміни напрямку руху, перед початком розвороту вона розмістила автомобіль в напрямку вул. Б.Хмельницького біля правого краю проїзної частини. Замірами встановлено: задня вісь автомобіля на відстані 0,24 м від правого краю дороги; передня вісь 0,7 м від правого краю дороги, та інші показники, що відображені на схемі. Також свідок розмістила автомобіль на місці зіткнення та проведено відповідні заміри, згідно з якими місце контакту на відстані 5,6 м від правого краю дороги в напрямку руху мопеда (т.2 а.п.41-44);

- постанова слідчого про призначення судової автотехнічної експертизи від 30.05.2018 (т.2 а.п.45);

- висновок судової автотехнічної експертизи від 05.06.2018 №4/454, згідно з яким покази водія автомобіля «Chevrolet Cruze», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_11 в частині розташування транспортного засобу на проїжджій частині в момент зіткнення з мопедом «Suzuki Verde» під керуванням ОСОБА_13 , з урахуванням слідів юзу мопеда та кінцевим положенням мопеда після зіткнення, що було зафіксовано під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.10.2015 року, мають суперечності технічного характеру і не можуть використовуватися при подальших дослідженнях як технічно необґрунтовані (т.2 а.п.48-50);

- характеризуючі дані щодо обвинуваченої, зокрема: копії окремих аркушів паспорта громадянина України; відповіді на запит, згідно з даними яких обвинувачена не перебуває на обліках у лікарів психіатра та нарколога та не проходила лікування в ЧОПЛ; вимога про судимість, згідно з даними якої обвинувачена не мала судимостей; довідка-характеристика з місця проживання, згідно з даними якої скарг чи нарікань від сусідів щодо обвинуваченої не надходило; копія свідоцтва про народження дитини 16.10.2012 р.н. (т.2 а.п.51-57).

Сторона захисту письмових доказів, документів не подавала.

Захисником було заявлене клопотання про призначення у справі комплексної судової транспортно-трасологічної автотехнічної експертизи, у задоволення якого судом відмовлено у зв`язку з безпідставністю, про що постановлена ухвала від 31.10.2024 без виходу до нарадчої кімнати, яка занесена в журнал судового засідання.

Відповідно до ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

За приписами ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно зі ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

За приписами ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Суд вважає, що надані прокурором на підтвердження вчинення ОСОБА_11 інкримінованого їй кримінального правопорушення докази, які досліджені безпосередньо судом за участю сторін кримінального провадження та зміст яких відображений у даному вироку, є належними, достовірними та допустимими, оскільки прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та вони отримані у порядку, встановленому КПК України.

Суд відхиляє як безпідставні доводи сторони обвинувачення щодо недопустимості показань свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які були допитані під час судового розгляду за клопотанням сторони захисту, з огляду на наступне.

За твердженнями прокурора, висловленими в судових дебатах, вказані свідки не були відкриті стороні обвинувачення під час виконання вимог ст.290 КПК України, клопотання про їх виклик було заявлено у ході судового розгляду, зі спливом великого періоду часу з моменту події та без попереднього відкриття стороні обвинувачення.

Суд не погоджується із такою позицією сторони обвинувачення, оскільки показання свідка, викликаного судом за клопотанням сторони захисту, з`являються лише під час його допиту в судовому засіданні і, таким чином, не можуть бути відкриті до цього моменту. Вимоги статті 290 КПК не перешкоджають стороні захисту шукати і надавати суду докази після закінчення досудового розслідування, у тому числі під час розгляду справи в суді першої інстанції. Це, зокрема, підтверджується положеннями пункту 8 частини 3 статті 42 КПК України, відповідно до яких обвинувачений, тобто особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду, має право збирати і подавати докази. Виключення такої можливості істотним чином обмежить здатність обвинуваченої особи ефективно захищатися від обвинувачення, оскільки лише після закінчення досудового розслідування сторона захисту отримує доступ до доказів, на підставі яких сформульовано обвинувачення, і після цього має повноцінну можливість побудувати стратегію і тактику захисту, що включає пошук і надання доказів. Законодавець не передбачив таку вимогу, принаймні для сторони захисту, і допустимість доказів, зокрема показань свідка в суді, не може залежати від своєчасності повідомлення про свідка, якого сторона має намір допитати. Вказана правова позиція наведену у постанові ККС ВС від 07.06.2022 у справі №462/1710/16-к та враховується судом.

Заяв про недопустимість інших доказів від сторін не надходило.

Суд оцінює показання свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 критично з точки зору їх достовірності, уважає їх такими, що не спростовують доведеність висунутого обвинувачення.

Достовірність цих свідчень в частині, що стосується місця контакту транспортних засобів та перебування автомобіля в статичному положенні у момент зіткнення, спростовується дослідженими судом доказами, зокрема, протоколом огляду місця ДТП, протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_16 , висновками судових експертиз, показаннями свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_23

Позиція сторони захисту щодо місця зіткнення (на смузі руху автомобіля під керуванням обвинуваченої) спростовується схемою місця ДТП та висновком судової автотехнічної експертизи від 05.06.2018 №4/454 як технічно неспроможна.

Також не відповідає встановленим судом обставинам позиція сторони захисту щодо перебування автомобіля під керуванням обвинуваченої у момент зіткнення в статичному стані, зокрема, зважаючи на зафіксовані під час огляду місця події сліди юзу мопеда, які на переконання суду могли утворитися лише за обставин, вказаних свідком ОСОБА_16 , і які судом визнаються достовірними.

Показання свідка захисту - ОСОБА_21 щодо місця зіткнення (у смузі руху обвинуваченої) також не відповідають схемі місця ДТП та іншим дослідженим судом доказам сторони обвинувачення. Крім того, останній, за його ж свідченнями, не був очевидцем самого моменту зіткнення, а спостерігав лише наслідки.

Твердження обвинуваченої про перебування потерпілого у стані алкогольного сп`яніння не підтверджується дослідженими судом доказами та не впливає на правильність кваліфікації її дій та не спростовує доведеність висунутого обвинувачення.

Суд, дослідивши безпосередньо, всебічно та ретельно всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, урахувавши заперечення та зауваження сторони захисту, дійшов висновку, що в ході судового розгляду стороною обвинувачення поза розумним сумнівом було повністю доведено винуватість ОСОБА_11 в межах пред`явленого їй обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке викладене у обвинувальному акті, а саме - порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_11 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Дослідивши дані про особу обвинуваченої ОСОБА_11 , при визначенні останній покарання суд бере до уваги:

- характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, класифікується як тяжкий злочин;

- обставини вчинення кримінального правопорушення, необережну форму вини;

- особу обвинуваченої, яка раніше не судима, за місцем проживання характеризується нейтрально, неодружена, має на утриманні малолітню дитину, згідно з даними досудової доповіді, складеної уповноваженим органом з питань пробації, ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінено як низькі.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, відповідно до положень ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.

Підстав для застосування до обвинуваченої положень ст. 69, 69-1 КК України судом не встановлено.

За таких обставин суд призначає ОСОБА_11 основне покарання у межах санкції ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі, а також передбачене вказаною нормою додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами і вважає, що таке покарання є необхідним і достатнім для її виправлення, попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень та відповідає принципам рівних можливостей та справедливого судового розгляду, встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У судовому засіданні обвинувачена клопотала про застосування щодо неї положень Закону України «Про амністію у 2016 році», просила звільнити її від відбування призначеного покарання у разі встановлення судом її винуватості у вчиненні інкримінованого діяння та призначення покарання.

Захисник підтримав заявлене обвинуваченою клопотання.

Прокурор не заперечував проти застосування щодо обвинуваченої закону про амністію.

Згідно зі ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч.1, 2 ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

07.09.2017 набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, передбачено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.

Згідно зі ст.10 Закону України "Про амністію у 2016 році" питання про застосування амністії вирішує суд, зокрема за ініціативою обвинуваченого.

Застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього.

Особа, щодо якої вирішується питання про застосування амністії, дає свою згоду суду в усній чи письмовій формі.

Згідно зі ст.13 Закону України «Про амністію у 2016 році» його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про амністію у 2016 році» особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_11 вчинила необережний злочин, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України як на день набрання чинності цим Законом, як і на дату вчинення кримінального правопорушення, мала дітей, яким не виповнилось 18 років, зокрема ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та не позбавлений батьківських прав (т.2 а.п.51).

Таким чином, ОСОБА_11 відноситься до осіб, які підпадають під дію п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обставини, передбачені ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до ОСОБА_11 , судом не встановлені, а тому вона підлягає звільненню від відбування призначеного покарання (основного і додаткового).

Запобіжний захід до обвинуваченої під час досудового розслідування та судового розгляду не застосовувався. Підстав для його застосування до набрання вироком законної сили судом не встановлено.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільного позову не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України

Відповідно до ст.124 КПК України з обвинуваченої підлягають стягненню процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 4380 грн. 32 коп.

Керуючись ст. 100, 124, 369-371, 374 КПК України, ст. 12, 50, 65, 66, 67, 85, 86, ч.2 ст.286 КК України, ст.1, 10, 13, 15 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд

у х в а л и в :

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_11 звільнити від відбування призначених їй основного та додаткового покарань повністю.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз в сумі 4380 грн. 32 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- автомобіль «Chevrolet Cruze», реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишити за належністю ОСОБА_11 , звільнивши останню від зобов`язань за зберігальною розпискою після набрання вироком законної сили;

- мопед «Suzuki Verde», що повернутий потерпілому ОСОБА_13 , який помер до завершення судового провадження, залишити за належністю особі, у законному володінні якої він на даний час перебуває.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку у день його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1