ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі

судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за 0001914 від 04.05.2024р., за апеляційною скаргою з доповненнями прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Заставнівського районного суду Чернівецької області від 05 вересня 2024 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чернівці, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, працюючого, не одруженого, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області від 05 вересня 2024 року ОСОБА_6 визнано винуватим та призначено йому покарання за ч.1 ст.286 КК України у виді обмеження волі на строк 1(один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1(один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, зокрема, які передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Вирішено питання щодо заходів забезпечення та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні.

На вказаний вирок районного суду прокурор ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу з доповненнями до неї, в якій він, не заперечуючи правильності кваліфікації дій обвинуваченого та доведеності його вини, просить вирок Заставнівського районного суду Чернівецької області від 05 вересня 2024 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі з ЄУНСС:716/1215/24

НП:11-кп/822/363/24 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_8

Категорія: ч.1 ст.286 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1 позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік. Одночасно просить на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Уважає, що вирок районного суду підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначає, що суд першої інстанції при винесенні вироку та призначенні покарання не вирішив питання щодо застосування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, яке є обов`язковим у санкції ч.1 ст.286 КК України.

Інших апеляційних скарг та заперечень від учасників судового провадження не надходило.

Як встановлено у суді першої та у суді апеляційної інстанції, ОСОБА_6 04.05.2024р. о 13 годині 30 хвилин, керуючи мотоблоком «ZUBR» у зв`язці з причіпом, виготовленим частково не заводським способом, без реєстраційного номера, по АДРЕСА_2 , в порушення п.2.3.б, 12.1 ПДР, проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, а саме не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух, не застосував відповідні прийоми керування транспортним засобом, наїхав на вибоїну, що призвело до втрати керування транспортним засобом, його курсової стійкості, внаслідок чого пасажир ОСОБА_9 випав з мотоблоку на землю та отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого черезвертлюгового перелому правої стегнової кістки з зміщенням відламків, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я.

Порушення ОСОБА_6 п.2.3 б, 12.1 ПДР перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень середньої тяжкості у потерпілого ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги та доповнень до неї, думку прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу з доповненнями та просила її задовольнити, посилаючись на доводи в ній викладені, думку обвинуваченого, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, а обвинуваченому і останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав зазначених в апеляційній скарзі з доповненнями та обговоривши наведені у ній доводи, колегія суддів доходить такого.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки подія злочину, доведеність винуватості та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі не оспорюються, то колегія суддів, керуючись ст. 404 КПК України, не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оспорено в апеляційній скарзі.

Що стосується призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , то колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги прокурора та вважає, що судом першої інстанції дійсно було неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 р., виходячи з того, що додаткові покарання мають важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів як самими засудженими, так і іншими особами, суди при постановленні вироку повинні обговорювати питання про застосування поряд з основним покаранням відповідного додаткового. При цьому треба мати на увазі, що додаткові покарання можуть приєднуватися до будь-яких видів основного покарання, передбачених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК.

Так, санкцією ч.1 ст.286 КК України, окрім основних видів покарання у виді: штрафу, виправних робіт, арешту, обмеження волі, передбачено й обов`язкове додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Як вбачається із резолютивної частини вироку, районний суд призначив ОСОБА_6 лише основне покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, без призначення обов`язкового додаткового покарання, тобто суд не застосував закон, який підлягає застосуванню, що, відповідно до ст.413 КПК України, є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування вироку районного суду є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідність.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, а вирок районного суду в частині призначеного покарання - скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок.

При призначенні покарання ОСОБА_6 апеляційний суд враховує ті ж самі обставини, що були взяті до уваги судом першої інстанції та вважає, що обвинуваченому слід призначити таке покарання, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Також, зважаючи на встановлені районним судом підстави і думку прокурора, колегія суддів вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням, як те передбачено ст.75 КК України.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418, 420, 421, ч. 15 ст. 615 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Заставнівського районного суду Чернівецької області від 05 вересня 2024 року щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України у частині призначеного йому покарання скасувати та ухвалити новий вирок.

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1(один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

У решті вирок районного суду залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3