ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського міського суду Рівненської області кримінальне провадження за №0001783 від 23.07.2024 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, громадянки України, із вищою освітою, неодруженої, непрацюючої, розлученої, маючи на утриманні троє малолітніх дітей, раніше не судимої в силу ст.89 КК України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України

розгляд кримінального провадження відбувся за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 23.07.2024, близько 11:50 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних Сил України ОСОБА_5 від 24.02.2022 № 64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ на всій території України та який в подальшому продовжено, перебуваючи у гіпермаркеті « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю спостереження за нею, шляхом вільного доступу, таємно викрала належне ТОВ «Епіцентр К» майно, а саме: навіска прорізувачем Куртись-співай оленя «TM Bambinelli» 20*14*8 см вартістю 243,75 грн., молоковідсмоктувач електричний «Philips AVENT SCF 323/11» вартістю 3165,83 грн., ергo-рюкзак з народження ONE Organic Хвиля ТМ «Love&Carry» вартістю 2791,67 грн., чим завдала потерпілому майнову шкоду в загальному розмірі 6 201,25 грн.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнала повністю, дала показання, що 23.07.2024, близько 11:50 год., перебуваючи у гіпермаркеті «Епіцентр», що в м. Рівне, вул. Кулика і Гудачека, скориставшись відсутністю спостереження за нею, шляхом вільного доступу, викрала навіска прорізувачем Куртись-співай оленя, молоковідсмоктувач електричний, ергo-рюкзак з народження, марку яких та вартість не пам`ятає, всього на суму 6 201,25 грн.

У вчиненому розкаялась, просила не призначати суворе покарання, врахувати що на її утриманні перебуває троє малолітніх дітей, шкода відшкодована шляхом вилучення викраденого.

Представник потерпілого ТОВ «Епіецнрт К» ОСОБА_6 для розгляду кримінального провадження не з`явився, подав суду заяву, у якій просив провести судовий розгляд за його відсутності, через неможливість бути присутнім на судових засіданнях, також вказав, що вид та міру покарання обвинуваченому покладає на думку суду. Також у заяві вказав, що не заперечує проти проведення судового розгляду за спрощеною процедурою, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, зміст цих обставин та їх наслідки йому зрозумілі.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники судового розгляду не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд встановив, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненими в умовах воєнного стану.

У рішенні «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року за №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання, суд враховує положення статті 65 КК України, зокрема ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 інкримінованого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставини його вчинення; обставини, які пом`якшують покарання, яким є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченої до вчиненого, що шкода відшкодована, шляхом вилучення викраденого; обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено; особу винної, яка в силу ст. 89 КК Україна не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на її утриманні перебуває троє малолітніх дітей дочок ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Отже, враховуючи обставини вчинення обвинуваченою ОСОБА_3 кримінального правопорушення, вищевказані дані, які характеризують її особу, що остання має на утриманні трьох малолітніх дітей, а також наявність кількох обставин, які пом`якшують відповідальність та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою діяння, якими суд визнає, щире розкаяння та активне сприяння розкриттю злочинів, відшкодування шкоди, та приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити покарання за ч.4 ст. 185 КК України, з урахуванням ст. 69 КК України, та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини статті обвинувачення та визначеного ст. 53 КК України у виді штрафу, що буде достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід не застосувати.

Долю речових доказів, слід вирішити відповідно до ст. 100 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 400 (чотириста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6 800 (шість тисяч вісімсот) гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не застосовувати.

Речовий доказ диск DVD-Rз відеозаписом, зберігати в матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок з підстав, передбачених частиною четвертою статті 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1