Справа № 461/4447/23
Провадження № 1-кс/461/5835/24
УХВАЛА

30.09.2024 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

представника заявника ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Тех Андора», про скасування арешту на майно в кримінальному провадженні,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Тех Андора», звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, яке обґрунтоване тим, що належне вищевказаному товариству майно, яке передавалося ФОП ОСОБА_6 для здійснення передпродажної підготовки на підставі відповідного договору, були вилучені за результатами проведеного обшуку земельної ділянки, що належить на праві спільної власності ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

В подальшому, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова було накладено арешт на вилучене в ході обшуку майно.

Представник заявника зазначає, що вказана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню в частині майна яке належить ТОВ «Тех-Андора», так як арешт було накладено необгрунтовано, без всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин по справі, а тому вказаний захід забезпечення порушує право вказаного суб`єкта господарювання на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Крім того, в ході обшуку було вилучено майно, яке не зазначено в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на вказаний обшук.

Додатково вказав, що з моменту проведення вищевказаного обшуку минув майже рік, однак жодної слідчої дії в рамках кримінального провадження не проводилося.

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна підтримав та просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував. Вказав, що вилучені в ході обшуку речі та предмети було визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні. Вилучене майно є запасними частинами до бронетанкової техніки, що виготовляються лише спеціалізованими підприємствами у сфері оборони, при цьому частина переліченого у клопотанні майна (зокрема гітари) є запасними частинами до танка Т-90, відсутнього на озброєнні у Збройних Силах України. Також частина із вилучених запасних частин демонтовані з військової техніки кустарним способом. Крім того, на даний час в рамках вказаного кримінального провадження призначена та триває експертиза військового майна. Додатково повідомив, що під час вилучення вказаного в клопотанні майна, ФОП ОСОБА_6 про належність майна третім особам не заявляв. Просив слідчого суддю звернути увагу, що у долучених заявником до матеріалів клопотання про скасування арешту майна документах, зокрема актів приймання передачі товару між ФОП ОСОБА_6 та ТОВ « Тех-андора», видаткових накладних послідовність найменувань запасних частин відповідає послідовності таких в описі речей вилучених в ході обшуку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими СУ ГУ НП у Львівській області під процесуальним керівництвом Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, № 0000020 від 10.06.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч.4 ст.185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 11.12.2023 у справі №461/ 8256/21, провадження №1-кс/461/6932/23, було задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на речі і предмети вилучені 01.12.2023 під час проведення обшуку земельної ділянки з кадастровим номером :04:008:0005 по АДРЕСА_1 .

Правовою підставою для накладення арешту було забезпечення збереження речових доказів.

01.12.2023 року постановою прокурора вилучені в ході обшуку речі та предмети були визнані речовими доказами та долучені до матеріалів кримінального провадження.

У розумінні положень ст. 131, ч.1 ст. 170 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження і є тимчасовим, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленням за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані. як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 4 ст. 170 КПК України зазначено, що у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Крім того, арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

При цьому, заявник не довів та не надав доказів, які б спростовували обґрунтування обставинам встановленим слідчим суддею при накладенні арешту.

Слідчий суддя також враховує, що у даному кримінальному провадженні постановою слідчого від 08.03.2024 року призначено комплексну товарознавчу експертизу, експертизу зброї та трасологічну експертизу, яка на момент розгляду вказаного клопотання триває.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, не доказано необґрунтованість накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, та існують підстави для подальшого збереження арешту майна, при цьому слідчим суддею не встановлено, що даний захід кримінального провадження несе в собі надмірний тягар для особи.

Також, слідчий суддя звертає увагу, що згідно практики Європейського суду з прав людини, втручання у власність (користування) юридичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату. Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес. Правомірним є арешт за умови одночасного існування критерії в правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Порушень зазначених прав заявника або відсутність потереби у подальшому арешті, які б стали підставою для його скасування, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, оскільки на даний час триває досудове розслідування, потреба в арешті на вказане майно, як на речові докази у кримінальному провадженні, не відпала, а також з метою забезпечення збереження останніх, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту не підлягає до задоволення та є таким, що подано передчасно.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.170-174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Тех Андора», про скасування арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000020 від 10.06.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України,- відмовити повністю..

Повний текст ухвали проголошено 02 жовтня 2024 року о 15 год. 20 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1