У Х В А Л А

про закриття кримінального провадження

01.10.2024 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Херсона, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 23.11.2021 під №0002118 за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грозове, Білозерського району, Херсонської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх утриманців не маючого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимого:

- вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 04.04.2019 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення;

- вироком Маліновського районного суду м. Одеси від 15.05.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі;

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину),

передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:

1. Суть питання, що вирішується ухвалою.

30.12.2021 на розгляд до Херсонського міського суду Херсонської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 23.11.2021 під №0002118 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.05.2024 вищезазначене кримінальне провадження призначено до судового розгляду.

Так під час судового засідання обвинуваченим ОСОБА_4 було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку з набуттям чинності 09.08.2024 Законом України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна, яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Прокурор вважала за можливе вирішити питання щодо закриття кримінального провадження з підстав визначених обвинуваченим.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. (ч. 3 ст. 479-2 КПК України).

Отже клопотання обвинуваченого підлягає розгляду в стадії судового розгляду.

2. Встановлені судом обставини.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 22.11.2021 близько 22:00 години (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи біля будинку за адресою АДРЕСА_3 , переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки бажаючи їх настання, повторно, шляхом обману ОСОБА_5 під приводом здійснення телефонного дзвінка, заздалегідь не маючи наміру його повернути, заволодів мобільним телефоном останнього марки «Huawei» моделі «Y6 MRD-LX1», 2019 року випуску, Dual sim з об`ємом пам`яті ROM 32 Gb RAM 2 Gb у корпусі чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , в робочому стані, вартість якого становить 2 082 гривні 67 копійок, після чого залишив місце вчинення злочину, розпорядившись майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вищезазначену суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

3. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

09.08.2024 набув чинності Закон України 18.07.2024 №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон №3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме: 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривен, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що кримінальне правопорушення, інкриміноване ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, вчинено 22.11.2021. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 20214 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу складав 2 270 грн. Отже податкова соціальна пільга у 2021 році складала 1 135 грн. Таким чином, з 09.08.2024 таємне викрадення чужого майна (крадіжка) стає кримінально караним діянням, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2021 році становило 2 270 гривен.

Станом на 28.12.2023, час вчинення кримінального правопорушення, викрадення чужого майна, шляхом крадіжки, шахрайства, вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувало 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Оскільки згідно обвинувального акту вартість майна, яким ОСОБА_4 заволоділа шляхом шахрайства становить 2082,67 гривень, тобто не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у 2021 році (2 270 грн.), тому ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, то суд вважає, що вказані дії ОСОБА_4 не підпадають під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Передбачені ч. 1 ст. 5 КК України підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані зі змінами законодавства про кримінальну відповідальність (постанова ВС від 09.09.2019 в справі №591/6379/16-ц).

Крім того, згідно п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Отже, у такому випадку закриття кримінальної справи з підстави, визначеної у пункті 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК, у зв`язку із декриміналізацією діяння, суд не повинен доводити розгляд справи до кінця з постановленням виправдувального вироку, а виносить ухвалу про закриття такого кримінального провадження з підстав набрання чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.

У зв`язку з вищевикладеним відпала необхідність і доцільність вирішення питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_4 кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 190 КК України на час вчинення інкримінованого йому діяння складу злочину, передбаченого цією статтею, а також формування правових висновків щодо її застосування.

З огляду на наведене вище клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України підлягає задоволенню (постанова Верховного Суду від 16.02.2021 №345/3522/18, постанова Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 справа №0306/7567/12; постанова Верховного Суду від 22.08.2024 справа №567/507/23).

Вирішуючи питання щодо речових доказів, суд враховує наступне.

Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України).

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 128, 284, 372-376, 479-2 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальне провадження внесене до ЄРДР 3.11.2021 під №0002118 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з набуттям 09.08.2024 чинності Законом України від 18.07.2024 №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон №3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

* Витрати на залучення експерта в розмірі 686,48 гривень віднести на рахунок держави.

* Позов ОСОБА_5 про стягнення завданої матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Речові докази:

- ксерокопію пакувальної коробки мобільного телефону HUAWEI Y6 2019 залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_6