Справа № 128/4971/23
ВИРОК

Іменем України

19 вересня 2024 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

та учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 01.10.2023 за № 0000233, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , неодруженого, освіта технічна середня, непрацюючого, військовозобов`язаного, раніше судимого: вироком Замостянського районного суду м. Вінниці від 09.06.1998 за ч. 3 ст. 140, ст. 44 КК України (в редакції 1960 року) до 1 року позбавлення волі з конфіскацією майна; вироком Замостянського районного суду м. Вінниці від 15.12.1998 за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 141, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна; вироком Замостянського районного суду м. Вінниці від 24.06.2005 за ч. 2 ст. 186 КК України, з урахуванням ст. 69 КК України, до 1 року 3 місяців 3 днів позбавлення волі; вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 22.12.2006 за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням ст. 70 КК України, до 5 років позбавлення волі; вироком Замостянського районного суду м. Вінниці від 03.08.2010 за ст. 395 КК України, з урахуванням ст.ст. 71, 72 КК України, до 1 року 8 місяців позбавлення волі; вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 20.02.2013 за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ст. 395 КК України, з урахуванням ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України, до 5 років 4 місяців позбавлення волі, 08.04.2016 звільнений по відбуттю строку покарання; вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 14.03.2019 за ч. 2 ст. 190, ст. 395 КК України, з урахуванням ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України, до 2 років 4 місяців позбавлення волі, 14.03.2019 звільнений у зв`язку із повним відбуттям призначеного покарання; вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 23.12.2021 за ст. 395, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі, 04.08.2023 звільнений у зв`язку із повним відбуттям призначеного покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст.ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України та відповідальність за їх незаконний обіг, 30.09.2023, перебуваючи в смт Стрижавка, Вінницького району Вінницької області, поблизу р. Південний Буг, більш точний час та місце під час досудового розслідування встановити не представилось за можливе, знайшов полімерний пакет, всередині якого знаходився наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон. Оглянувши вміст та зрозумівши, що всередині знаходиться саме наркотична речовина, ОСОБА_4 вирішив привласнити знайдене та помістив полімерний пакет до кишені штанів, тим самим незаконно придбав наркотичний засіб. В подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту, 30.09.2023 приблизно о 19 год 00 хв, перебуваючи неподалік АДРЕСА_2 , був зупинений працівниками відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, на запитання яких про наявність заборонених речовин, останній, усвідомлюючи, що його дії, спрямовані на зберігання наркотичних речовин будуть викриті, повідомив, що у нього при собі наявний наркотичний засіб - метадон. Надалі, в ході проведення огляду місця події, в період часу з 20 год 22 хв до 21 год 06 хв 30.09.2023 ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції із кишені штанів полімерний пакет, всередині якого знаходились 16 полімерних пакетів з кристалічною речовиною. Згідно з висновком експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України №CE-19/102-23/17324-НЗПРАП від 12.10.2023, надані на експертизу 16 кристалічних речовин кремового кольору містять сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол) та наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон, загальною масою 2,1592 г, який відповідно до наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», є великими розмірами (від 1,6 г до 20 г).

В судовому засіданні 18.09.2024 обвинувачений ОСОБА_4 винуу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав у повному обсязі, не оспорював обставини, викладені в обвинувальному акті. Суду надав показання, що 30.09.2023 він направлявся в с. Сосонка. Проїжджаючи через смт Стрижавка, він вирішив купити собі води, а тому заїхав у магазин, що знаходиться в смт Стрижавка. Після чого він вирішив поїхати до річки Південний Буг, щоб помити велосипед. Потім на землі він побачив згорток та виявив, що там наркотичні засоби. Оскільки він вживав наркотичні засоби, тому вказаний згорток забрав собі. Коли він ішов по вулиці, до нього підійшли працівники поліції, яким він добровільно видав знайдений згорток з наркотичними засобами. У вчиненому розкаюється. На даний час наркотичні засоби не вживає.

Прокурор під час судових дебатів просив визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. Просив визнати обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, щире каяття.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив суворо його не карати, розкаюється, зазначив, що більше такого не повториться, хоче налагодити своє життя.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 просив при призначенні покарання врахувати, що обвинувачений ОСОБА_4 дійсно щиро кається, шкодує про вчинене, стає на шлях виправлення, тому просив призначити покарання із застосуванням статті 75 КК України.

Враховуючи думки учасників судового провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним досліджувати докази по кримінальному провадженню стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд визнав за необхідне обмежитись допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів стосовно особи обвинуваченого, процесуальних витрат та речових доказів. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст встановлених обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом установлено, що під час досудового розслідування дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, у великих розмірах.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує, що ОСОБА_4 на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, характеризується добре, неодружений, раніше неодноразово судимий.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно з досудовою доповіддю Вінницького міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також дуже високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 неможливе без ізоляції від суспільства, через що суд вважає для виправлення та перевиховання ОСОБА_4 обрати йому міру покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення.

Згідно з ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд застосовує судову дискрецію (судовий розсуд), тобто поняття яке у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольовою владною діяльністю суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Суд враховує, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, будучи звільненим по відбуттю строку покарання за попередні кримінальні правопорушення 04.08.2023, уже 30.09.2023 вчинив нове кримінальне правопорушення. Призначення ОСОБА_4 такого виду покарання як позбавлення волі відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності. Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Таким чином, суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням статті 75 КК України, про що в судових дебатах просив захисник обвинуваченого.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, з-поміж іншого, зазначається початок строку відбування покарання.

Початок строку відбування покарання слід рахувати з моменту затримання на виконання даного вироку.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.10.2023 накладено арешт на речові докази, який слід скасувати.

Питання щодо речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.

З обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, на користь держави підлягають до стягнення витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню (висновок експерта №СЕ-19/102-23/17327-НЗПРАП від 04.10.2023 на суму 1912,00 грн, висновок експерта №СЕ-19/102-23/17324-НЗПРАП від 12.10.2023 на суму 9082,00 грн, висновок експерта №СЕ-19/102-23/17323-НЗПРАП від 19.10.2023 на суму 5019,00 грн, висновок експерта №СЕ-19/102-23/17642-НЗПРАП від 23.10.2023 на суму 2390,00 грн) в загальній сумі 18403,00 грн.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не застосовувались, клопотання про їх застосування до суду не надходили.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання на виконання даного вироку.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.10.2023 на майно, а саме: речовину рослинного походження зеленого кольору, яку поміщено до спеціального пакету НПУ INZ №2010588, шістнадцять полімерних пакетів із кристалічною речовиною, яку поміщено до спеціального пакету НПУ INZ №2010589 та сто вісімдесят сім капсул синього кольору, які поміщено до спеціального пакету НПУ INZ №2010910, - скасувати.

Речові докази: речовину рослинного походження зеленого кольору, яку поміщено до спеціального пакету НПУ INZ №2010588, шістнадцять полімерних пакетів із кристалічною речовиною, яку поміщено до спеціального пакету НПУ INZ №2010589 та сто вісімдесят сім блістерів синього кольору, які поміщено до спеціального пакету НПУ INZ 2010910, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню в загальній сумі 18403 (вісімнадцять тисяч чотириста три) грн 00 коп.

Вирок суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_6