Справа № 307/1337/16-к
Провадження № 1-кс/307/440/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року м.Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 погодженого з прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному проваджені № 0000173, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 грудня 2012 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 2 ст. 315 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. .2 ст. 307, ч. 2 ст. 315 КК України, у кримінальному провадженні за №0000173, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 грудня 2012 року, для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів, при наступних обставинах. В жовтні 2005 року, ОСОБА_5 , грубо порушуючи Закон України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», введений в дію Постановою Верховної Ради №61/95 ВР від 15.02.1995 року, у невстановленого слідством особи придбав невстановлену слідством кількість наркотичного засобу - канабісу (марихуани), який незаконно з метою збуту зберігав за місцем свого проживання та при собі, а 02 листопада 2005 року, близько 20 години, в м. Тячів, по вул. Гагаріна, знаходячись в барі «Піраміда», незаконно збув неповнолітній ОСОБА_6 за 30 гривень 6.8 грама особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу (марихуани).

Крім цього, 01 листопада 2005 року, близько 23 години, ОСОБА_5 в м. Тячів перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні бару «Піраміда», схилив неповнолітнього ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до вживання наркотичного засобу, після чого в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_7 , вжив разом з ними через виготовлений ним пристрій для куріння, близько 112 грама особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу (марихуани), який ОСОБА_5 мав при собі.

07 червня 2013 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307, ст.315 ч.2 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з повного вищою освітою, не працюючий, не одружений, раніше судимий за ч.3 ст. 185 КК України.

В діях ОСОБА_5 є склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.315 КК України, - незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечного наркотичного засобу та схиляння неповнолітнього до вживання наркотичного засобу.

29 червня 2024 року, письмове повідомлення про підозру вручено для передачі ОСОБА_5 , його рідній тітці ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_3 , про що допитано останню.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, які є особливо тяжким та тяжким (ч.2 ст.307, ч.2 ст.315КК України) та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, та те, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення, знаходячись на волі може знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а також з метою приводу ОСОБА_5 для участі в розгляді клопотання про застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, просить надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 2 ст. 315 КК України, з метою його приводу для участі в розгляді клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання прокурор клопотання підтримав та посилався на викладені у ньому обставини.

Вислухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів клопотання та згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що Тячівським РВП ГУНП в Закарпатській області на даний час здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000173, відомості про яке внесені 13 грудня 2012 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 2 ст. 315 КК України.

Частиною 1 ст. 188 КПК України, передбачено право прокурора, слідчого за погодженням з прокурором на звернення з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно вимог ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

За змістом ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч. 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Згідно ч. 1 ст. 135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі якщо особа подала письмову заяву про здійснення виклику в конкретному кримінальному провадженні з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи та/або її окремої підсистеми (модуля), то за наявності технічної можливості така особа викликається шляхом надсилання їй текстових повідомлень у порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом. У разі якщо особа подала письмову заяву на одержання повісток про виклик у конкретному кримінальному провадженні з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи та/або її окремої підсистеми (модуля), днем вручення повістки про виклик до слідчого судді, суду є день отримання судом повідомлення про доставлення повістки про виклик до слідчого судді, суду на офіційну електронну адресу особи.

Таким чином, КПК України містить вичерпний перелік способів, з дотриманням яких, повідомлення про підозру може бути вручене.

Як вбачається з копії повідомлення про підозру від 07 червня 2013 року, ОСОБА_5 підозру вручено не було, оскільки місцезнаходження ОСОБА_5 на даний час невідоме та згідно постанови від 19 травня 2015 року останній оголошений у розшук. Крім того, згідно відмітки, яка міститься на копії повідомлення про підозру від 07 червня 2013 року, її отримано 29 червня 2024 року, тіткою ОСОБА_5 - ОСОБА_8 , жителькою АДРЕСА_3 . Проте доказів того, що остання є членом сїм`ї ОСОБА_5 чи іншою особою, яка разом з ним проживає за адресою АДРЕСА_1 суду не надано.

Крім того, суду не надано доказів направлення повідомлення про підозру поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком із розпискою про отримання, або вручення її під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка проживає із ОСОБА_5 , житлово-експлуатаційній організації за місцем його проживання або адміністрації за місцем роботи, як цього вимагають положення ст. 135 КПК України, тобто не є доведеним вжиття заходів для вручення їх у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, у розумінні ч. 1 ст. 42 КПК України.

Отже, слідчим не надано суду доказів вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України та ч. 2 ст. 315 КК України у спосіб передбаченим КПК України.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 не повідомлений про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України та ч. 2 ст. 315 КК України, у порядку, передбаченому КПК України, тому він не набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000173 від 13 грудня 2012 року.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у ст. 177 КПК України.

19 травня 2015 року згідно постанови старшого слідчого СВ Тячівського РВУ МВС України в Закарпатській області ОСОБА_9 зупинено досудове розслідування кримінального провадження та оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5

03 липня 2024 року до суду одночасно із цим клопотанням було подане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Однак, згідно ст. 49 КК Україниперебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років.

01 листопада 2020 року сплив максимальний (п`ятнадцятирічний) строк притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, що вказує на відсутність підстав для обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто як затримання особи з метою приводу, так і розгляд клопотання відносно неї щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є порушенням вимог діючого КПК України.

Вказані висновки слідчого судді узгоджуються із висновками щодо застосування норм ч.2 ст.49 КК України, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2023 року у справі №735/1121/20, провадження №13-26кс22, які є обов`язковими до виконання суддею суду першої інстанції.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 188, 189, 309, 369-372, 395 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 погодженого з прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному проваджені № 0000173, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 грудня 2012 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 2 ст. 315 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1