Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001658 від 12.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні слідчого відділу Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження за №0001658 від 12.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Вказане кримінальне провадження зареєстровано на підставі заяви про вчинення кримінального правопорушення директора ТОВ «ДРУЖБА» () ОСОБА_4 стосовно вчинення шахрайських дій ТОВ «ПРИРОДА БАЗИС» ().

В ході досудового розслідування встановлено, що ТОВ «ДРУЖБА» () за суттю своєї господарської діяльності є сільськогосподарським підприємством, яке здійснює вирощування сільськогосподарських культур та оптову торгівлю зерном.

Так, в травні-червні 2024 року у ТОВ «ДРУЖБА» виникла потреба придбання добрив в значних об`ємах, для чого було здійснено заходи по пошуку постачальників. В результаті проведених зустрічей та переговорів директору ТОВ «ДРУЖБА» порадили компанію ТОВ «ПРИРОДА БАЗИС» (), а саме порадили таких осіб: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 як таких, що зможуть оперативно виконати замовлення та поставити добрива.

В результаті проведених переговорів між ТОВ «ДРУЖБА» та ТОВ «ПРИРОДА БАЗИС» укладено Договір поставки №18/06/24-3 від 18.06.2024.

Відповідно до п.1.1. Договору Постачальник зобов`язується у порядку та на умовах, які встановлені Договором, передати у власність Покупця товар, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити його й порядки та строки і на умовах, які передбачені Договором.

Згідно до 3.1. Договору Покупець сплачує поставлений товар Постачальником за ціною, яка передбачена в рахунку-фактурі за кожну одиницю товару. Оплата здійснюється на умовах 100% попередньої оплати.

Відповідно до умов Договору поставки №18/06/24-3 від 18.06.2024 ТОВ «ДРУЖБА» здійснила оплату, зокрема: платіжною інструкцією № від 19 червня 2024 року перераховано 10 928 232,00 грн.; платіжною інструкцією № від 19 червня 2024 року перераховано 9 074 068,00 грн. Всього на рахунок ТОВ «ПРИРОДА БАЗИС» було сплачено 20 002 300,00 грн., проте, поставка не була здійснена в обумовлений строк.

У подальшому, 28.06.2024 під час зустрічі директора ТОВ «ДРУЖБА» ОСОБА_4 з гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6 останні повідомили, що поставки добрив не буде, при цьому конкретної причини не виконання умов Договору №18/06/24-3 від 18.06.2024 не пояснили.

Встановлено, що на час написання заяви про вчинення кримінального правопорушення, свої зобов`язання ТОВ «ПРИРОДА БАЗИС» перед ТОВ «ДРУЖБА» не виконало, товар в обумовлену дату не поставило, грошові кошти не повернуто, відповідальні особи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на телефонні дзвінки не відповідають.

Вказані дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свідчать про можливе вчинення шахрайських дій відносно ТОВ «ДРУЖБА», в результаті яких товариству завдано матеріального збитку на суму 20 002 300,00 грн.

Крім того, за результатами проведення тимчасового доступу до речей та документів, які перебували у володінні Державної податкової служби України встановлено, що банківський рахунок НОМЕР_3 , який належить ТОВ «ПРИРОДА БАЗИС» відкритий в АТ «Банк Альянс» 18.06.2024 тобто за день до укладення вищевказаного договору та перерахування ТОВ «ДРУЖБА» на вказаних рахунок грошових коштів в особливо великих розмірах.

Поряд з цим встановлено, що жодна фізична особа не отримувала доходи від ТОВ «ПРИРОДА БАЗИС» за період з 1 кварталу 2023 по 1 квартал 2024 та за вказаний період часу не реєструвала податкових накладних.

Також, встановлено, що після фактичного перерахування грошових коштів на банківський рахунок ТОВ «ПРИРОДА БАЗИС», ОСОБА_5 набуває у власність автомобіль марки Mercedes-Benz CLS 550, 2012 року виписку, номер кузова НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 , дата реєстрації 04.07.2024.

Крім того, після вказаних незаконних дій ОСОБА_6 , 13.07.2024 набуває у власність:

-земельну ділянку із кадастровим номером :02:001:0334, площею: 0,0524 га, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245);

-земельну ділянку із кадастровим номером :02:001:0335, площею: 0,0524 га, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245);

-житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 177,2 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060).

Окрім того, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 має на праві власності (розмір частки 1/2): житловий будинок загальною площею 40.1 кв. м., що за адресою: АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Окрім того, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 має на праві власності (розмір частки 1/2): житловий будинок загальною площею 40.1 кв. м., що за адресою: АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Крім того, на виконання доручення прокурора в порядку ст. 36 КПК України встановлено, що до вчинення вказаного правопорушення причетний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Умань, Черкаська область, раніше був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . ІПН НОМЕР_6 , який до шахрайської схеми щодо заволодіння грошовими коштами ТОВ «Дружба» залучив двох виконавців, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підбирали клієнтів для проведення фінансових операцій.

ОСОБА_7 є одноосібним власником квартири площею 80,2 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), а також будинком відпочинку за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

Обґрунтовуючи підстави накладення арешту на майно прокурор к лопотанні посилався на п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 в судовому засідання подане клопотання підтримав, просив задовольнити.

Власник майна у судове засідання не викликався на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали, що обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З доданих до клопотання документів вбачається те, що майно на, яке прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України.

Постановами прокурора від 27.08.2024 та від 14.11.2024 перелічені у клопотанні об`єкти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Метою накладання арешту на майно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів.

При цьому, слідчим суддею встановлено, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні на вказаній стадії досудового розслідування.

Слідчий суддя враховує, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинно бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатись між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав. Хоча власник обмежується у реалізації певних правомочностей права власності, проте такий захід є тимчасовим та не включає в себе заборону користування таким майном. Отже, відповідні обмеження є розумними та співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання сторони обвинувачення про арешт майна підлягає задоволенню, оскільки стороною обвинувачення доведено необхідність здійснення такого арешту, обґрунтовано правову підставу для його задоволення.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст. 167 - 168, 170 - 173, 309 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001658 від 12.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_5 , а саме:

- житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 40,1 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), шляхом заборони Державним реєстраторам прав на нерухоме майно та будь-яким іншим органам державної реєстрації прав відповідно до ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в тому числі Міністерства юстиції України, його структурним підрозділам та територіальним органам, виконавчими органами сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, нотаріусам, іншим особам та органам та будь-яким іншим третім особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно) вчиняти будь-які дії, в тому числі реєстраційні, в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

Накласти арешт на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_6 , а саме:

- земельну ділянку із кадастровим номером :02:001:0334, площею: 0,0524 га, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245);

-земельну ділянку із кадастровим номером :02:001:0335, площею: 0,0524 га, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245);

-житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 177,2 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060) шляхом заборони Державним реєстраторам прав на нерухоме майно та будь-яким іншим органам державної реєстрації прав відповідно до ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в тому числі Міністерства юстиції України, його структурним підрозділам та територіальним органам, виконавчими органами сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, нотаріусам, іншим особам та органам та будь-яким іншим третім особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно) вчиняти будь-які дії, в тому числі реєстраційні, в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Накласти арешт на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_7 , а саме:

- квартиру площею 80,2 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000);

- будинок відпочинку за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), шляхом заборони Державним реєстраторам прав на нерухоме майно та будь-яким іншим органам державної реєстрації прав відповідно до ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в тому числі Міністерства юстиції України, його структурним підрозділам та територіальним органам, виконавчими органами сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, нотаріусам, іншим особам та органам та будь-яким іншим третім особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно) вчиняти будь-які дії, в тому числі реєстраційні, в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що згідно із частин 1-2 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1