Справа № 464/1012/23
пр.№ 1-кс/464/1537/24
УХВАЛА

04 листопада 2024 року слідчий суддя Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про скасування арешту майна,

встановив:

Представник Львівської міської ради ОСОБА_3 звернулася з клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 11.09.2017 у межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000075, на таке майно: нежитлове приміщення з літ. А-1, пл. 432 кв. м (РНОНМ 101), нежитлове приміщення під літ. Б-1, ііл. 83,6 кв. м (РНОНМ 101); нежитлові приміщення під АДРЕСА_1 ); нежитлові приміщення під АДРЕСА_2 ), що на АДРЕСА_3 . Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділенням відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України. У клопотанні про накладення арешту старшого слідчого СВ Франківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області зазначено, що встановленим є той факт, що на території земельної ділянки на АДРЕСА_3 об`єкти нерухомості відсутні, рішення міської ради з питань затвердження проекту відведення земельної ділянки та передачу такої в користування не ухвалювалось. Постановою Львівського апеляційного суду від 08.12.2022 у справі №465/7381/17 за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації права власності, задоволено апеляційну скаргу Львівської міської ради на рішення Франківського районного суду м. Львова від 20.12.2021, задоволено позовні вимоги та скасовано державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на вищевказані об`єкти нерухомого майна. Також рішенням Франківського районного суду м. Львова від 04.03.2024 у справі №465/576/23 за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_5 про скасування державної реєстрації права власності задоволено позов Львівської міської ради та скасовано державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на вищевказані об`єкти нерухомого майна.Оскільки вищевказаними судовими рішеннями скасовано державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна на АДРЕСА_3 , на які накладено арешти ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 11.09.2017, то відпала потреба в застосуванні такого заходу. Жодних підстав вважати, що у випадку зняття арештів з об`єктів нерухомого майна на АДРЕСА_3 буде завдано шкоди для кримінального провадження, немає. Наявність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно актуальних записів про державну реєстрацію обтяжень, накладених на об`єкти нерухомого майна на підставі ухвали слідчого судді Франківського районного суду м, Львова від 09.2017 у справі №465/5243/17 унеможливлюють виконання рішень Франківського районного суду м. Львова від 04.03.2024 у справі №465/576/23 та постанови Львівського апеляційного суду від 08.12.2022 у справі №465/7381/17, зокрема в частині закриття розділів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Представник Львівської міської ради ОСОБА_3 на розгляд клопотання не з`явилася, звернулася з заявою про здійснення розгляду за її відсутності.

Слідчий ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 на розгляд клопотання не з`явився, звернувся з заявою про розгляд клопотання за його відсутності, щодо скасування арешту майна не заперечив.

Оглянувши матеріали клопотання та кримінального провадження, встановлено наступне.

У провадженні слідчого СВ ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження, внесене 11.08.2017 до ЄРДР за №0000075, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України. У витягу з ЄРДР зазначено, що невстановленими особами, що надають публічні послуги шляхом зловживання повноваженнями з порушенням встановленого законодавством порядку здійснення реєстраційних дій щодо об`єктів нерухомості, внесено відомості до Державного реєстру речових прав про реєстрацію прав власності на неіснуючі об`єкти нерухомості за ТОВ «Осот Плюс» на вул. Академіка Лазаренка, 31 у м. Львові.

В ході досудового розслідування проведено ряд слідчих (розшукових) дій та вжито заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема: отримано численні відповіді на запити щодо надання інформації, отримано тимчасові доступи до речей і документів, накладено арешт на майно, допитано свідка.

20.06.2024 прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_7 слідчому надано вказівку про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку, встановленому п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України, зокрема на підставі зібраних доказів прийняти кінцеве рішення у вказаному кримінальному провадженні.

Проте станом на час розгляду клопотання вищевказана вказівка залишається без виконання.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з положеннями ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

З ухвали слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 11.09.2017 встановлено, що накладення арешту обґрунтоване нормами ст. 170 КПК України, якою передбачено серед іншого задання та мету арешту майна. Така ухвала не оскаржувалась та таким чином обґрунтованість накладення арешту не може ставитись під сумнів.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Представник Львівської міської ради при зверненні з клопотанням про скасування арешту майна зазначає, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба. Покликається на вищевказані судові рішення у цивільних справах, виконанню яких перешкоджає арешт майна у кримінальному провадженні.

Разом з тим, встановлено, що підставою арешту майна було забезпечення дієвості кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України («Зловживання повноваженнями особами, які надають публічні послуги»).

Незважаючи на ухвалення вищевказаних судових рішень у цивільних справах, станом на цей час ні заявником, ні слідчим належним чином не доведено, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна відпала потреба.

Відсутність заперечень слідчого щодо скасування арешту майна, враховуючи суть кримінального провадження та обсяг здійснених слідчих (розшукових) дій, вжитих заходів забезпечення кримінального провадження та тривале невиконання вказівки прокурора від 20.06.2024, жодним чином не вказує на те, що в арешті майна відпала потреба у розумінні положень КПК України.

Частинами 3, 4 ст. 174 КПК України передбачено, що прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Крім цього, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Питання скасування арешту майна не може залежати від ухвалення судових рішень у цивільних справах, оскільки арешт накладено у кримінальному провадженні для виконання завдань та дієвості саме кримінального провадження.

При цьому, наявність арешту майна, накладеного слідчим суддею ухвалою від 11.09.2017 як захід забезпечення кримінального провадження, було однією з підстав ухвалення Франківським районним судом м. Львова рішення від 04.03.2024 про задоволення позову у справі №465/576/23.

Також в ході досудового слідства не допитано представника Львівської міської ради та не визначено статус цього органу місцевого самоврядування у кримінальному провадженні, а право на звернення з клопотанням про скасування арешту майна належить лише визначеному в ч. 1 ст. 174 КПК України колу осіб.

Таким чином, достатніх підстав для висновку, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України, як арешт майна, відпала потреба, не встановлено.

Враховуючи наведене, у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись статтями 170 174 КПК України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання представника Львівської міської ради про скасування арешту майна відмовити.

Відповідно до ч. 7 ст. 173 КПК України підозрюваний, обвинувачений, треті особи мають право оскаржити судове рішення щодо арешту майна безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня його проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8