УХВАЛА

21 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 759/17162/21

провадження № 51-4845 cк 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 липня 2024 року щодо ОСОБА_6 ,

встановив:

Ухвалою Верховного Суду від 28 жовтня 2024 року касаційну скаргу представника потерпілої через її невідповідність вимогам п. 4 ч. 2, ч. 6 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) залишено без руху і надано строк для усунення недоліків.

У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду представник потерпілої направив нову касаційну скаргу, проте приписів ст. 427 КПК не дотримався та недоліків, які пов`язані зі змістом касаційної скарги, не усунув.

Підстави для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень касаційним судом, визначено у ст. 438 КПК. Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Так, представник потерпілої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 порушує питання про скасування ухвали Київського апеляційного суду від 23 липня 2024 року щодо ОСОБА_6 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, при цьому зновуне наводить відповідного обґрунтування щодо незаконності оскаржуваного судового рішення з підстав, передбачених у ст. 438 КПК, з урахуванням положень ст.ст. 413, 419 цього Кодексу у їх взаємозв`язку та не вказує на конкретні порушення вимог кримінального процесуального закону, які були би безумовною підставою для скасування цього рішення.

Натомість, скаржник у своїй скарзі наводить доводи, які стосуються його незгоди з оцінкою доказів, дає їм власну оцінку,заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження, що з огляду на положення ст. 433 КПК не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Крім того, представник потерпілої вказуючи на недотримання апеляційним судом вимог ст.ст. 370, 419 КПК, усупереч законодавчим приписам не наводить обґрунтування допущення апеляційним судом таких порушень норм матеріального та процесуального права, які тягнуть за собою скасування ухвали, на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 84, 94, 370, 404, 412, 413, 419 цього Кодексу в їх взаємозв`язку, а також з урахуванням установлених у справі фактів.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Крім того, не дотримано представником потерпілої і положень ч. 6 ст. 427 КПК, якими передбачено долучення копій касаційних скарг із додатками в кількості, необхідній для надсилання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження, про що було вказано в попередній ухвалі Верховного Суду.

Відповідно до положень КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Таким чином, зважаючи на те, що представник потерпілої недоліків касаційної скарги не усунув, суд приходить до висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 липня 2024 року щодо ОСОБА_6 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути представнику потерпілої ОСОБА_4 - адвокату ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_7 ОСОБА_2 ОСОБА_3