№ 207/3914/24
№ 1-кс/207/801/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське клопотання слідчого СВ ВП №2 Кам`янського РУП ГУ Національної поліції в Дніпропетровської області ОСОБА_5 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового слідства ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 25.05.2024 року, ОСОБА_6 , в ході бесіди з малознайомим ОСОБА_7 , дізнався, що останній має відкриті карткові рахунки в банківських установах АТ КБ «ПриватБанк» і АТ «ПУМБ» та у ОСОБА_6 виник прямий протиправний умисел на викрадення грошових коштів з вищезазначених банківських карткових рахунків потерпілого ОСОБА_7 . Для реалізації свого протиправного умислу, ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_7 підзаробити грошей, шляхом отримання від нього у короткочасне користування його відкритих у банківських установах АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «ПУМБ» карткових рахунків, для проведення фінансових операцій з криптовалюти через мобільні банківські додатки, на що ОСОБА_7 погодився. 27.05.2024 року приблизно о 13:00 год., ОСОБА_6 діючи за попередньою домовленістю, зустрівся біля свого під`їзду по вул. Гетьмана Сагайдачного, 57 з ОСОБА_7 , де останній передав ОСОБА_6 свій мобільний телефон та показав паролі входу до мобільних застосунків «Приват24» та «ПУМБ Online». Отримавши доступ до банківських мобільних застосунків «Приват24» та «ПУМБ Online», ОСОБА_6 продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу на викрадення коштів з банківських рахунків потерпілого ОСОБА_7 , запевняючи останнього, що проводить фінансові операції з криптовалюти, шляхом використання його мобільного телефону зайшов до мобільного застосунку «ПУМБ Online», де побачив наявну кредитну картку з встановленим кредитним лімітом в сумі 30000 грн. Реалізуючи свій прямий злочинний умисел на викрадення грошових коштів, діючи умисно, таємно, із корисливого мотиву та корисливої мети, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому їх суспільну небезпечність, будучи впевненим, що потерплій не спостерігає за його діями, ОСОБА_6 використовуючи вже свій мобільний телефон здійснив вхід та авторизацію під логіном та паролем ОСОБА_7 в мобільному застосунку «ПУМБ Online», де розблокував кредитну картку банківського рахунку АТ «ПУМБ» НОМЕР_1 з встановленим на ній кредитним лімітом у сумі 30000 грн. після чого, з цієї кредитної банківської картки перевів двома транзакціями в сумах 5000 грн. та 24000 грн. на свою банківську картку НОМЕР_2 , емітовану АТ «Акцент Банк» з урахуванням банківських комісій, на загальну суму 29867,10 грн. тим самим викравши їх. Після цього ОСОБА_6 продовжуючи свої злочинні дії, цього ж дня, приблизно о 14:00 год., зі свого мобільного телефону здійснив вхід та авторизацію у мобільний застосунок «Приват24» потерпілого ОСОБА_7 , де відкрив від імені потерпілого кредитну картку з кредитним лімітом на суму 5000 грн., після чого, діючи умисно, таємно, із корисливого мотиву та корисливої мети, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій, будучи впевненим, що потерплій не спостерігає за його діями та розуміючи при цьому їх суспільну небезпечність, ОСОБА_6 здійснив переведення грошових коштів у сумі 4961,92 грн. на свою банківську картку НОМЕР_2 , емітовану в АТ «Акцент Банк», тим самим викрав їх. В подальшому ОСОБА_6 повернув мобільний телефон потерпілому ОСОБА_7 та виплатив йому обіцяну грошову винагороду за користування його банківськими рахунками в сумі 2500 грн. Отримавши реальну можливість вільно розпоряджатися викраденими коштами, ОСОБА_6 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а протиправно здобутим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 32329,02 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

29.07.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурор доводи клопотання підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_4 заперечували проти запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Дослідивши матеріали клопотання, докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки стороною обвинувачення у своєму клопотанні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та існування ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Зазначений факт на думку слідчого судді, підтверджений матеріалами справи, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, раніше не судимий, однак відносно якого 13.06.2024 року до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська направлено обвинувальний акт за ч.4 ст.191 КК України, не працює, не має постійного доходу, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, в зв`язку з чим може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також продовжити злочинну діяльність.

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Частина 2 ст. 183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Санкція статті за якою підозрюється ОСОБА_6 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років.

Крім того, немає доказів щодо неможливості утримувати під вартою підозрюваного ОСОБА_6 за станом здоров`я.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, підозрюваного необхідно звільнити з-під варти, якщо він зможе забезпечити достатні гарантії явки до суду (органу досудового розслідування), в тому числі, через внесення застави.

Враховуючи дані про особу підозрюваного, тяжкість скоєного злочину та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом; вважаю за можливе визначити заставу відповідно до ч.5 ст.182 КПК України у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст.29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 Кам`янського РУП ГУ Національної поліції в Дніпропетровської області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 встановити 60 діб, до 27 вересня 2024 року.

Розмір застави визначити в межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 121120 гривень 00 копійок у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця навчання;

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному під розпис.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1