Справа № 450/1345/24 Провадження № 1-кп/450/349/24
УХВАЛА

підготовчого судового засідання

13 червня 2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисників обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

при розгляді у відкритому підготовчомусудовому засіданні обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000152 від 17.03.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України,

розглянувши клопотання захисників обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту, -

в с т а н о в и в :

у провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000152 від 17.03.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

03.04.2024 року на адресу суду захисник обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_8 подав клопотання про повернення обвинувального акту, в якому просить суд повернути обвинувальний акт прокурору у кримінальному провадженні №0000152 внесеному до ЄРДР 17 березня 2023 року, затверджений затверждений прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 25 березня 2024 року, як такий що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

В обґрунтування зазначає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України та підлягає поверненню з наступних підстав. Щодо неналежного надання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування вказує, що обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбченого ч.4 ст.246 КК України було направлено до суду із порушенням ст.291, 293 КПК України і ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не набули статусу обвинувачених в даному кримінальному провадженні. Так, 22.03.2024 року, органом досудового розслідування було завершено досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000152 від 17.03.2023 року. 25.03.2024 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 разом із захисниками було вручено повідомлення про завершення досудового розслідування. Також того ж дня були відкриті матеріали вищевказаного кримінального провадження в порядку ст.290 КПК України. Захисники, того ж дня разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ознайомились із матеріалами кримінального провадження, однак хотіли би наголосити на тому, що того дня жодного обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не вручалося. Слідчою після завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження було надано повістку від 25.03.2024 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про необхідність явки в відділення поліції для проведення слідчих дій на 26.03.2024 року. Однак повістки були надані після завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження, окрім цього надані в порушення вимог КПК України оскільки були надані не за три дні до дня прибуття для проведення будь яких слідчих чи процесуальних дій.

Враховуючи те, що вимога про прибуття до відділу поліції була незаконною ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не прибули на визначену дату та перебували за місцем свого проживання. В подальшому 26.03.2024 року, орган досудового розслідування прибув за місцем проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з метою для проведення процесуальних дій, однак ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовились від отримання будь яких документів без присутності захисників, по сьогоднішній день ні ОСОБА_4 ні ОСОБА_5 обвинувального акту ніхто не вручав та зміст його їм не відомий. В порушення норм КПК України прокурором не зачитано та не вручено під розписку копію обвинувального акту та копію реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Вважає, що прокурором відповідно до норм КПК України не було надано обвинувального акту та копій реєстру матеріалів досудового розслідування обвинуваченим, а тому є підстави для повернення обвинувального акту прокурору.

Щодо порушення конкретизації кримінальною правопорушення та невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, то вказує, що в обвинувальному акті сторона обвинувачення вказує, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 діючи запопередньою змовою осіб здійснили незаконну порубку тринадцяти сиро ростучих дерев породи Горіх» діаметром пнів в місці зрубу 46x49 см. 52x74 см. 61x72см. 45x59см. 60x73 см. 34x61 см. 5 /65 см. 49x66 см. 50x56 см. 53x71 см. 47x60 см. 56x48. 58x60 см. шляхом відокремлення їх від кореня.Однак хотів би зауважити, що вході досудового розслідування було встановлено, що дві деревини породи «Горіх» діаметром пнів в місці зрубу 46x49 см та 50x65 см.. є сухостоєм.Вищенаведене вказує на те, що стороною обвинувачення неналежним чином сформульовано обвинувачення. Даний обвинувальний акт дублює повідомлення про підозру, що є не допустимим. В даному обвинувальному акті фактично викладено тільки зміст самої підозри а також фактичні обставини правопорушення у вчиненні якого підозрювався ОСОБА_4 та ОСОБА_5 незрозуміле формулювання обвинуваченняпередбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнає обвинувачений, адже правова кваліфікація має відповідати формулюванню обвинувачення.

Щодо невідповідності обвинувального акту статусу офіційного документу, то підписання й затвердження обвинувального акту прокурором та скріплення його підпису печаткою надає цьому документу статус офіційного документа. Однак на даному обвинувальному акті відсутня печатка як цього вимагає законодавство України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 заявлені вимоги клопотання з наведених мотивів підтримали повністю та просили суд його задоволити.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисники в підготовчому судовому засіданні скаргу підтримали та просили задоволити.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні проти задоволення вказаного клопотання заперечив, оскільки підстав для повернення обвинувального акту прокурора немає. Обвинувальний акт повністю відповідає вимогам, встановленим ст. 291 КПК України.

Розглянувши подане клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, з`ясувавши обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Нормою ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вивчивши клопотання захисника, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

У п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України закріплено, що суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу. Вичерпні вимоги до обвинувального акта містяться у ст. 291 КПК України.

Згідно ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;

9) дату та місце його складення та затвердження.

Як вбачається з обвинувального акту, зазначені відомості в обвинувальному акті - наявні. Захисник на невідповідність обвинувального акту вимогам ч.2 ст. 291 КПК України не посилався.

Згідно до ч.4 ст. 290 КПК України до обвинувального акта додається, в тому числі: реєстр матеріалів досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу);

Відповідно до ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо провадження здійснюється щодо юридичної особи, копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування надаються також представнику такої юридичної особи.

Доводи захисника, про те, що прокурором в обвинувальному акті не конкретизоване формулювання обвинувачення і кваліфікація є невірною, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки в обвинувальному акті викладаються ті фактичні обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Вказане означає, що визначення обсягу та способу викладення фактичних обставин кримінального правопорушення у тексті обвинувального акта належить до повноважень прокурора, а тому ані суд, ані інші учасники судового провадження не можуть вимагати від нього змінити їх виклад. Крім того, під час підготовчого засідання не досліджуються будь-які докази на підтвердження, або спростування викладених прокурором фактичних обставин, а тому суд позбавлений можливості на даному етапі перевіряти чи встановлювати їх достовірність.

Суд не може передчасно, без дослідження будь-яких доказів, надавати оцінку обставинам, викладеним в обвинувальному акті та ставити їх існування під сумнів, як того вимагає захисник. Своїми доводами захисник фактично порушує питання, яке не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні. У цьому контексті, суд звертає увагу на правову позицію Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладену у постанові від 03.07.2019 по справі № 273/1053/17, відповідно до якої кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг та повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого, визначення ж обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора. Суд вважає, що повернення обвинувального акта прокурору із вказівкою на зміну кваліфікації призведе до порушення засад змагальності. З огляду на викладене, зауваження захисника у цій частині не може бути прийняте до уваги при вирішенні питання про повернення обвинувального акта. Обґрунтування стороною обвинувачення належної кваліфікації кримінального правопорушення і, відповідно, її підтвердження чи спростування, має відбуватися виключно в ході судового розгляду на підставі дослідження та оцінки наданих суду доказів.

Що стосується неознайомлення захисника з матеріалами кримінального провадження, то суд також вважає, що це не є підставою для повернення обвинувального акту, оскільки невиконання вимог ст. 290 КПК України щодо відкриття матеріалів іншій стороні тягне за собою наслідки, встановлені ч.11 ст. 290 КПК України, тобто це питання, пов`язане з оцінкою доказів, та таке питання буде вирішуватись судом в нарадчій кімнаті після дослідження всіх доказів по справі.

З огляду на зазначене, суд проходить до висновку, що оскільки п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України визначає можливість повернення обвинувального акту як право, а не обов`язок суду, то підставою для такого повернення не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам КПК України, а лише та, яка дійсно перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити чи дійсно створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність та недоліки обвинувального акту вимогам КПК України. Така правова позиція також міститься у Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 року у справі № 520/8135/15-к.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для повернення обвинувального акту прокурору, тому клопотання захисників обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 291, 293, 314, 315 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

у задоволенні клопотання захисників обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту, - відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1