Справа № 485/1695/24
Провадження № 1-в/485/37/24
УХВАЛА

іменем України

15 серпня 2024 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 м.Снігурівка Миколаївської області у режимі відеоконференції з ДУ "Снігурівська виправна колонія (№5)" заяву засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Леб"яже Зачепилівського району Харківської області, українця, громадянина України, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

встановив:

07 серпня 2024 року до суду надійшла заява засудженого ОСОБА_3 , в якій він просить звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково за наявності пільги.

У судовому засіданні засуджений заяву підтримав. Вказав, що сумлінною поведінкою довів своє виправлення, у вчиненому злочині розкаюється.

Прокурор рахував заяву такою, що не підлягає задоволенню.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали заяви та особової справи засудженого, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Московського районного суду м. Харкова від 08 листопада 2021 року за ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 26 березня 2019 року, кінець строку - 26 березня 2025 року.

Відбутий строк покарання засудженим, станом на 15 серпня 2024 року, складає 05 років 04 місяці 19 днів, що є більше, ніж 2/3 строку покарання. Не відбутий строк - 11 місяців 07 днів.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за доведення виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Розглядаючи подання про умовно-дострокове звільнення, суд зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.

З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_3 раніше судимий вироком Київського районного суду м. харкова від 18 листопада 2019 року за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 70 КК України до 6 місяців арешту.

Відповідно до характеристики начальника державної установи "Снігурівська виправна колонія (№ 5)", засуджений ОСОБА_3 в установах виконання покарань знаходиться з 24 квітня 2023 року, в даній установі перебуває з 11 вересня 2023 року. В установі непрацевлаштований, ставлення до роботи негативне. Зі слів засудженого має житло, проживав у дружини, соціальні зв"язки підтримуються. Засуджений характеризується як такий, що не готовий змінювати своє життя після звільнення, допускає порушення умов відбування покарань, не виконує заходи індивідуального плану соціально-виховної роботи, не бере участі ДВВ та має негативне ставлення до участі в них. Вчиняє дії, пов"язані з погрозами або насильством. Явні прояви неадекватної поведінки відсутні, переважає стан нервового збудження. Виявляв агресію та домашнє насильство до рідних та знайомих своєї сім"ї. Дехто у колі спілкування підтримує прокримінальні настанови та спосіб життя. Важає, що деякі типи антисоціальної поведінки прийнятні. Ризик вчинення засудженим повторного кримінального правопорушення оцінено начальником відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної роботи та психологічної роботи установи виконання покарань як середній та ймовірної небезпеки для суспільства - оцінено як високий.

Згідно довідки про заохочення та стягнення від 08 серпня 2024 року, за час відбування покарання засуджений ОСОБА_3 заохочень не має. За допущені порушення режиму відбування покарання, засуджений має п"ять стягнень. А саме: 09 травня 2023 року у виді попередження за паління в невстановленому місці; 09 травня 2023 року у виді догани за порушення розпорядку дня; 01 серпня 2023 року у виді суворої догани за виявлену та вилучену заточену металеву пластину; 08 серпня 2023 року у виді догани за порушення розпорядку дня - які на даний час погашені у встановленом законом порудку. Та останній раз 14 травня 2024 року на засудженого накладено стягнення у виді догани за виявлену та вилучену заточену металеву пластину, яке день розгляду заяви засудженого не знято та не погашено.

На засіданні комісії 14 червня 2023 року розглядалося питання про заміну засудженому не відбутої частини покарання більш м"яким покаранням, та про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, та в усіх випадках було відмовлено як такому, що не довів свого виправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарань.

З матеріалів особової справи не вбачається, що за час відбування покарання поведінка засудженого є сумлінною, він виправився та в повній мірі готовий до самокерованої стійкої правослухняної поведінки.

Зважаючи на характер вчиненого засудженим злочину, реально відбутий термін покарання, поведінку засудженого під час відбування покарання, з огляду на особу засудженого, який характеризується посередньо, в установі відбування покарання не працевлаштований та більш того, має негативне ставлення до праці, заохочень не має, при цьому має не зняте та не погашене у встановленому законом порядку стягнення, враховуючи оцінку представника виправної колонії щодо ризику вчинення засудженим повторного кримінального правопорушення та ймовірної безпеки для суспільства, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав стверджувати, що ОСОБА_3 за час відбування покарання став на шлях виправлення, зміни у особистості засудженого є достатньо позитивними і він повністю готовий до самокерованої правослухняної поведінки, а тому заява засудженого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.81 КК України, ст. 537, 539 КПК України суд

постановив:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено 15 серпня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1