Справа № 517/1278/24
Провадження № 1-кп/517/67/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про призначення судового розгляду

24 вересня 2024 року с-ще Захарівка Одеської області

Фрунзівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000954 від 27.07.2024 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України,

встановив:

До Фрунзівського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт з додатками, затверджений 19 вересня 2024 року прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000256 від 06.03.2018 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України.

Під час проведення досудового розслідування запобіжний захід відносно обвинуваченого обирався у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акта не вбачає.

Потерпіла вважає, що дане кримінальне провадження можливо призначити до судового розгляду і проводити у відкритому судовому засіданні.

Обвинувачений та його захисник вважають, що дане кримінальне провадження можливо призначити до судового розгляду і проводити у відкритому судовому засіданні.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та вислухавши думку учасників процесу, суд вважає, що обвинувальний акт відносно обвинуваченого складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Дане кримінальне провадження підсудне Фрунзівському районному суду Одеської області.

Угоди про примирення у порядку ст.ст. 468-469, 471 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження немає.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення кримінального провадження до судового розгляду, відсутні, відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення кримінального провадження за обвинувальним актом відносно обвинуваченого до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, які беруть участь, у судовому розгляді є наступним: прокурор, обвинувачений та потерпілі.

З матеріалів вищевказаного кримінального провадження вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_5 згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси 29 липня 2024 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 25 вересня 2024 року.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою на 60 діб з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження по суті, так як на день розгляду справи не перестали існувати ризики передбачені ст. 177 КПК України, також перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду та перешкоджати кримінальному провадженню.

Потерпіла ОСОБА_4 вважала за необхідне застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти заявленого прокурором клопотання стосовно продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказуючи на необґрунтованість та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні вважав, що клопотання задоволенню не підлягає та просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Розглянувши підстави заявленого клопотання, заперечення на клопотання, вислухавши думку прокурора, потерпілої, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу обвинуваченого дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 років, скоєного за обтяжуючих вину обставин, а саме особою в стані алкогольного сп`яніння, у фактичних шлюбних відносинах не знаходиться, що свідчить про відсутність в нього міцних соціальних зв`язків.

Метою продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому є забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчиняти тиск на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню.

Застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.

Обставин, передбачених ч. 2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за доцільне продовжити строк дії обраного обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Розглянувши клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу та підстави заявленого клопотання, вислухавши думку прокурора, потерпілої, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, суд вважає клопотання захисника є такими, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів вищевказаного кримінального провадження вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_5 згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 29.07.2024 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до п. 4,5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років або ж до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Метою продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому є забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчиняти тиск на свідків у даному кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню.

Застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, про який вказує у своєму письмовому клопотанні адвокат ОСОБА_6 неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики, а тому клопотання захисника про обрання більш м`якшого запобіжного заходу обвинуваченому, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 314 317, 369 КПК України, суд,

постановив:

Призначити кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000954 від 27.07.2024 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні 09 жовтня 2024 року об 11 годині 30 хвилин в залі судового засідання Фрунзівського районного суду Одеської області (смт. Захарівка, вул. Одеська, 53 Одеської області).

Обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» продовжити строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 23 листопада 2024 року.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт, відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілій, прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону - для відома та направити в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» - для виконання.

Про час та дату розгляду кримінального провадження повідомити прокурора, потерпілу, обвинуваченого та його захисника.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу обвинуваченому підлягає оскарженню протягом п`яти днів до Одеського апеляційного суду. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: