УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_5 , за погодженням прокурора другого відділу управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії злочинам, вчинених в умовах збройного конфлікту Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №000512, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.06.2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нижній Тагіл Свердловської області, громадянина рф, працюючого начальником Головного обчислювального центру зс рф (військова частина НОМЕР_1 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.438, ч.2 ст.28, ч.2 ст.438 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

11 липня 2024 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_5 , за погодженням прокурора другого відділу управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії злочинам, вчинених в умовах збройного конфлікту Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №000512, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.06.2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.438, ч.2 ст.28, ч.2 ст.438 КК України.

Вказане клопотання мотивоване тим, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000512 від 07.06.2024 за підозрою ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 438, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 438 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у структурі Міністерства оборони рф функціонує Головний обчислювальний центр Збройних сил російської федерації (військова частина НОМЕР_1 , місце дислокації: російська федерація, АДРЕСА_2 ), начальником якого з 2016 року є військовослужбовець ЗС рф генерал-майор ОСОБА_7 . Серед інших, на Головний обчислювальний центр ЗС рф у взаємодії з іншими підрозділами Генерального штабу ЗС рф покладені завдання щодо забезпечення: підтримки у прийняті рішень щодо застосування ЗС рф; автоматизованого управління ЗС рф, розроблення бойових завдань із застосування ЗС рф крилатих ракет різних типів, ведення програм військового призначення та управління інформаційними ресурсами ЗС рф. Для реалізації вищевказаного злочинного умислу політичне і військове командування РФ у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше початку жовтня 2022 року залучили начальника ГОЦ ЗС рф генерала-майора ОСОБА_7 , якому співучасники визначили роль в реалізації спільного плану щодо забезпечення нанесення систематичних ударів крилатими ракетами дальньої авіації Військово-повітряних сил Повітряно - космічних сил ЗС рф, Чорноморського флоту ВМФ рф по населеним пунктам всієї території України, у тому числі по цивільних об`єктах критичної інфраструктури та промисловості, зокрема по ключовим теплоелектростанціям, гідроелектростанціям, електропідстанціям та розподільчим пристроям об`єднаної енергетичної системи України для їх знищення і припинення їх функціонування, які необхідні для виживання цивільного населення, що захищені нормами міжнародного гуманітарного права, а також тероризування цивільного населення України у вищевказаний спосіб, а останній погодився.

30.05.2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 ч. 1 ст. 438, ч. 2 ст.28 ч.2 ст. 438 КК України.

17.06.2024 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у розшук.

У клопотанні слідчий вказує, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України: переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, приховати або спотворити будь-які речі, що мають вагоме значення для кримінального провадження, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з тим, слідчий зазначає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 .

Враховуючи вищевикладене, орган досудового розслідування подав до Шевченківського районного суду м.Києва клопотання про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та просив задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Захисник ОСОБА_8 у судовому засіданні щодо клопотання слідчого про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою поклався на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання.

Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У судовому засіданні встановлено, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000512 від 07.06.2024 за підозрою ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 438, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 438 КК України.

30.05.2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 ч. 1 ст. 438, ч. 2 ст.28 ч.2 ст. 438 КК України.

17.06.2024 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у розшук.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що додані до клопотання та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_7 підозра не може вважатись не обґрунтованою, а докази, надані органом досудового розслідування, є, на даний час, досить вагомими, щоб свідчити про причетність останнього до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 ч. 1 ст. 438, ч. 2 ст.28 ч.2 ст. 438 КК України.

Водночас, обов`язковою умовою для застосування запобіжного заходу має бути доведеність сукупності обставин, визначених ч. 1 ст. 194 КПК України, яка вимагає від прокурора довести не лише наявність обґрунтованої підозри, а надати докази на підтвердження підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні та обґрунтувати недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

Слідчий суддя оцінює наявність ризику можливості переховування підозрюваного від суду, як цілком ймовірний, з огляду на додані до клопотання слідчого матеріали, при цьому враховуючи також тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винною у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, що може спонукати його до вчинення спроби ухилитися від суду.

Ризик переховування від правосуддя обумовлюється, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Між тим, органом досудового розслідування доведено існування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній має високе звання у ЗС рф та відповідно у його функції входить інформаційне, матеріальне, тощо забезпечення вчинення військовослужбовцями рф кримінальних правопорушень.

Разом з тим, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризику можливості впливу підозрюваним на свідків, оскільки останній розуміє склад осіб, що так чи інакше є свідками подій.

Між тим, слідчий суддя вважає доведеною наявність ризику знищення останнім речей, документів, що мають істотне значення для кримінального провадження, оскільки орган досудового розслідування не має доступу для виявлення та вилучення вказаних речей, документів, а підозрюваний добре ознайомлений з порядком роботи та особливостями документообігу.

Слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у своєму клопотанні, дають достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, що дають достатні підстави для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, його зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який, відповідно до положення ст. 12 КК України, віднесено до категорії особливо тяжкого, враховуючи що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування, суду на території іншої країни, слідчий суддя не знаходить підстав для обрання іншого, більш м`якого, запобіжного заходу.

Враховуючи обсяг підозри у вчиненні злочину, з огляду на високий ступінь встановлених ризиків, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування застави у даному випадку також не зможе забезпечити ефективного уникнення встановлених ризиків, у зв`язку з чим застава не застосовується.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Отже, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , слідчим суддею враховується вагомість, зібраних під час досудового розслідування доказів, що поза розумним сумнівом свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_7 у його причетності до вчинення злочинів, наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_7 переховується на території інших держав, що свідчить про достатність правових підстав для обрання запобіжного заходу підозрюваного у вигляді тримання під вартою.

Керуючись, ст. ст. 2, 7, 177, 178, 193, 196, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_5 , за погодженням прокурора другого відділу управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії злочинам, вчинених в умовах збройного конфлікту Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №000512, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.06.2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.438, ч.2 ст.28, ч.2 ст.438 КК України - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_9