30.07.2024 Справа № 642/4387/24
Провадження № 1-кп/642/574/24

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2024 м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши обвинувальний акт в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000246 від 02.07.2024 року відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, громадянки України, незаміжньої, офіційно не працевлаштованої, із базовою середньою освітою, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , на утриманні малолітніх дітей або осіб похилого віку не має, раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 статті 309 КК України,

встановив:

І. Формулювання обвинувачення, яке визнане судом доведеним

У денний час 01.07.2024, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території Холодногірського району міста Харкова, по вулиці Малопанасівській, будучи особою, яка вживає психотропні речовини, маючи прямий умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно небезпечний, протиправний характер своїх дій, бажаючи цього, з метою подальшого особистого вживання, знайшла на земельній ділянці поблизу будинку АДРЕСА_3 прозорий полімерний пакет з фіксатором.

Після чого, ОСОБА_2 забрала вищевказаний пакет з фіксатором, та усвідомлюючи, що у вказаному пакеті може знаходитися психотропна речовина PVP, залишила його при собі, для власного вживання.

Таким чином, ОСОБА_2 виконала усі дії, якi вважала за необхідне, для незаконного придбання психотропної речовини - PVP, без мети збуту.

Після цього, ОСОБА_2 , продовжуючи свої протиправні дії у сфері обігу психотропних речовин, з метою незаконного їх зберігання, без мети збуту, помістила вищевказаний пакет з фіксатором до лівої зовнішньої кишені, у які остання була одягнута, та прослідувала вздовж вулиці Малопанасівської у місті Харкові, до місця реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_2 , у зазначений спосіб почала незаконно зберігати придбану нею особливо небезпечну психотропну речовину PVP, для власного вживання, без мети збуту.

Протиправні дії ОСОБА_2 , пов`язані з незаконним зберіганням вищевказаної психотропної речовини, обіг якої заборонено, були припинені 01 липня 2024 року на законних підставах співробітниками сектору кримінальної поліції відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області, які згідно рапорту зупинили її приблизно о 17 год. 42 хв. біля домоволодіння АДРЕСА_4 для здійснення опитування. При цьому діючи правомірно, з урахуванням вимог ст. ст. 32, 33 Закону України «Про Національну поліцію» у ОСОБА_2 , було перевірено документи та проведено опитування особи, в ході чого остання повідомила, що при ній знаходиться особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, у зв`язку з чим було викликано слідчо оперативну групу.

Надалі, прибувши за викликом оператора «102» дізнавач у складі СОГ відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області, 01.07.2024 у період часу з 18 год. 03 хв. до 18 год. 06 хв. під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , у присутності двох понятих та за участі ОСОБА_2 виявив та вилучив 1 прозорий полімерний пакет з фіксатором, всередині з речовиною кристалічного походження білого кольору.

Згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України

№ СЕ-19/121-24/18960-НЗПРАП від 09.07.2024, надані на дослідження речовина, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Маса наданої на дослідження речовини становить 0,2714 г. Маса PVP в перерахунку на масу представленої речовини, становить 0,2222 г.

Своїми умисними діями, ОСОБА_2 всупереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», незаконно придбала та зберігала, без мети збуту, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, що віднесена до психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000.

ІІ. Позиція обвинуваченої ОСОБА_2 щодо пред`явленого обвинувачення та висновки суду

Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні надійшов з клопотанням прокурора ОСОБА_3 про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 309 КК України, відноситься до кримінальних проступків.

Згідно з частиною 2 статті 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акті за його відсутності.

За змістом письмової заяви, складеної у присутності захисника ОСОБА_4 , що долучена до обвинувального акту на виконання вимог частин 2, 3 статті 302 КПК України, обвинувачена ОСОБА_2 беззаперечно та добровільно визнав свою винуватість у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з приписами частини 2 статті. 302 КПК України та згодний з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку.

При цьому прокурор, в присутності захисника роз`яснив обвинуваченій ОСОБА_2 зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_2 у присутності захисника ОСОБА_4 підтвердила роз`яснення їй вказаних положень та надала добровільну згоду на розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні.

Враховуючи позицію учасників судового провадження, а також те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - кримінального проступку, наявні підстави для розгляду вказаного обвинувального акту у спрощеному провадженні у відповідності до положень ст.ст. 381-382 КПК України.

Окрім беззаперечного визнання у повному обсязі ОСОБА_2 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, її винуватість підтверджується обставинами, встановленими органом досудового розслідування, які не оспорюються учасниками судового провадження і повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами досудового розслідування.

ІІІ. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали досудового розслідування, вважає, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку доведена повністю та кваліфікує її дії за ч.1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

ІV. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також мотиви суду при призначенні покарання

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_2 , суд відповідно до статті 66 КК України визнає її щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_2 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_2 встановлено, що вона з середньою освітою, не працює, не судима, на диспансерному (профілактичному) обліку в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КНП «Харківський міський психоневрологічний диспансер №3» ХМР не зверталася, тяжких захворювань чи інвалідності не має, малолітніх дітей або осіб похилого віку на утриманні не має.

Вимогами ч. 2 ст. 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч. 2 ст.65КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Згідно з ч.6 ст.368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України та практику Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Так, у постанові ВСУ від 01 лютого2018року (справа № 634/609/15-к, провадження № 51-658 км17) зазначено, що підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66,67 КК України), визначенні «інших обставин справи».

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня2005року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня2005року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня2008року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_2 суд виходить із положень ст.ст. 50,65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно з ст.12 КК України є кримінальним проступком, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винної, а також майновий стан особи, яка офіційно непрацевлаштована, що уможливлює призначення їй пробаційного нагляду з покладенням на неї певних обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України.

Суд вважає, що призначене покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеній у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015р. та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015р., в яких ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008р. ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистого надмірного тягаря для особи.

На переконання суду, призначення обвинуваченій покарання у вигляді пробаційного нагляду є справедливим, співмірним і достатнім для її виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченою, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Конвенції, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета і невідворотність покарання.

V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі частини другої статті 124 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта під час здійснення досудового розслідування у розмірі 2650 грн 48 коп. за проведення експертизи № CE-19/121-24/18960-НЗПРАП від 09.07.2024 року підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Надані суду прокурором матеріали кримінального провадження № 0000246 від 02.07.2024 року, зібрані відповідно до вимог КПК України, підлягають зберіганню разом зі справою.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався та підстав для його обрання немає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 124, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого частиною першою статті 309 КК України та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_2 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 2650 (дві тисячі шістсот п`ятдесят) гривню 48 копійок процесуальних витрат за проведення судової експертизи № CE-19/121-24/18960-НЗПРАП від 09.07.2024 року.

Речові докази: 1 (один) паперовий конверт білого кольору, з пояснювальними друкованими та рукописними написами та опечатано биркою з паперу на якій є відбиток круглої печатки: « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та пояснювальний напис: «Харківський НДЕКЦ МВС України Висновок № CE-19/121-24/18960-НЗПРАП від 09.07.2024 № КП (справи) 0000246 Вид експ. (досл.) 8.6. Вміст упаковки полімерний зіп пакет з речовиною ПІБ, підпис експерта (підпис) ОСОБА_5 Кутя QF.19/121-5.8-01.00.1 (редакція 05) від 29.01.2019», в середині згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/121-24/18960-НЗПРАП від 09.07.2024, надані на дослідження речовина, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Маса наданої на дослідження речовини становить 0,2714 г. Маса PVP в перерахунку на масу представленої речовини, становить 0,2222 г. - після набрання вироком законної сили знищити.

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження - після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

У відповідності до частини першої статті 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1