Справа№ 938/674/24
Судове провадження № 1-кп/938/117/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2024 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000031 від 06.03.2024 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Устеріки Верховинського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учасника бойових дій, неодруженого, з вищою освітою, депутатом не обирався, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України , -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 незаконно видобував корисні копалини загальнодержавного значення, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 240 КК України.

Кримінальне правопорушення вчинено при таких обставинах.

ОСОБА_4 05.03.2024 року близько 17:00 годин, достовірно знаючи про відсутність у нього необхідних для користування надрами та видобування корисних копалин спеціального дозволу на користування ділянкою надр та гірничого відводу, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, за допомогою совкової лопати, видобував піщано-гравійну суміш (гравій) з русла річки «Чорний Черемош» в АДРЕСА_1 та подальше завантаження її на автомобіль марки «ГАЗ-66» з реєстраційним номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , який не був обізнаний із злочинними намірами ОСОБА_4 .

Відповідно до висновку експерта від 15.03.2024 року зразки ґрунту відібрані з русла річки «Чорний Черемош» та кузова вантажного автомобіля марки «ГАЗ-66» є середньокарбонатним піщаним ґрунтом з камінням, в якому кількість гравію становить відповідно 70,8% та 70,7%, тобто є піщано-гравійною сумішшю.

Таким чином, ОСОБА_4 , в порушення вищевказаних вимог законодавства України, не маючи передбаченого законодавством спеціального дозволу на користування ділянкою надр, здійснив незаконне видобування піщано-гравійної суміші, яка відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 827 від 12.12.1994 року «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» є сировиною піщано-гравійною (гравієм) та належить до корисних копалин загальнодержавного значення.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, визнав повністю, просив його суворо не карати, вказавши, що дійсно в березні 2024 року він взяв у свого батька вантажний автомобіль, сказавши йому, що треба поїхати за будівельними матеріалами. Після цього, поїхав до берега річки, де за допомогою своєї лопати грузив шутер (гравій), який планував використати в будівництві.

Представник потерпілого - Білоберізької сільської ради, у судове засідання не з`явився, подав заяву (а.с.21), в якій просив проводити розгляд цього кримінального провадження у його відсутності, суворо не карати обвинуваченого, зазначивши, що цивільний позов сільська рада заявляти не буде, так як ОСОБА_4 відшкодовано в повному обсязі шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 5271,84 гривень.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначив, що він є батьком обвинуваченого. У його, тобто свідка, власності є вантажний автомобіль марки «ГАЗ-66», яким користується його син, який його в березні поточного року не повідомляв, що використовуватиме вказаний транспортний засіб для перевезення шутру (гравію) з річки.

Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, також доведена дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами, зокрема:

-рапортом помічника чергового Верховинського РВП ГУ НП в області ОСОБА_7 (а.с.50), з якого вбачається, що 05.03.2024 року о 17.54 годин надійшло повідомлення зі служби 102, що невідома особа по мобільному телефону НОМЕР_2 повідомила, що в АДРЕСА_2 двоє осіб лопатами грузять піщано-гравійну суміш на автомобіль, друга відома особа ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , здійснює видобуток піщано-гравійної суміші, яку грузить на кузов вантажного автомобіля;

-протоколом огляду місця події від 05.03.2024 року з фототаблицями (а.с.51-59), відповідно до якого місцем події є русло річки Чорний Черемош в межах с.Усткріки Верховинського району Івано-Франківської області, а саме на відстані близько 500 м вгору за течією річки ОСОБА_8 від місця злиття річок ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ; до місця події веде грунтова дорога з правої сторони русла річки Чорний Черемош та яка закінчується безпосередньо русла цієї річки; на вказаному місці виявлено вантажний автомобіль марки «ГАЗ 66» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , а також ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який пояснив, що для власних потреб самостійно, використовуючи власну совкову лопату, 05.03.2024 року з 17.00 годин здійснював забір піщано-гравійної суміші з русла річки ОСОБА_8 на кузов вищевказаного вантажного автомобіля; в подальшому під час огляду на кузові автомобіля марки «ГАЗ 66» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 виявлено завантажену ОСОБА_4 піщано-гравійну суміш; також ОСОБА_4 надав для огляду свідоцтво про реєстрацію вищезазначеного транспортного засобу, виданого 24.07.20004 року Косівським МРЕВ ДАІ УМВС України, з якого вбачається, що його власником є ОСОБА_6 , житель с.Устеріки; крім того, біля автомобіля виявлено місце забору піщано-гравійної суміші, а в передній частині кузова автомобіля совкову лопату з дерев`яним руків`ям; під час проведення огляду відібрано зразки піщано-гравійної суміші з кузова вантажного автомобіля марки «ГАЗ 66» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 та з місця забору в руслі річки Чорний Черемош, які поміщено відповідно до спецпакетів КІV 4102018 та КІV4102019; за результатами огляду місця події вилучено вантажний автомобіль марки «ГАЗ 66» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , на кузові якого завантажено піщано-гравійну суміш, з якої відібрано зразки в спецпакет КІV 4102018, металеву совкову лопату з дерев`яним руків`ям, відібрані зразки з місця забору, які поміщено в спецпакет КІV4102019;

-висновком експерта від 15.03.2024 року №СЕ-19/109-24/3455-ФХД (а.с.70-74), згідно з яким зразки грунту, які вилучені з місця забору (котловану) русла річки АДРЕСА_3 та зі кузова вантажного автомобіля марки «ГАЗ-66» з реєстраційним номер НОМЕР_1 , є подібні між собою за комплексом ознак і мають спільну родову належність, а також є середньокарбонатним піщаним грунтом з камінням, в якому кількість гравію становить відповідно 70,8% та 70,7%, тобто є піщано-гравійною сумішшю;

-довідкою філії «Верховинської дорожньої експлуатаційної дільниці від 06.03.2024 року (а.с.76), з якої вбачається, що в ході проведення обмірів навантаженої на кузов вантажного автомобіля марки «ГАЗ-66» з реєстраційним номер НОМЕР_1 , піщано-гравійної суміші встановлено її об`єм, який складає 2,4 м.куб.;

Також прокурором винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, доводиться розрахунком розміру ймовірних збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами по кримінальному провадженню, внесеним до ЄРДР за №000031 від 06.03.2024 року, здійсненого начальником відділу державного нагляду (контролю) надр Управління державного екологічного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Карпатського округу (а.с.77-80). Відповідно до вказаного розрахунку розмір збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами, а саме самовільно видобутих корисних копалин сировини піщано-гравійної (гравію) об`ємом 2,4 м.куб. становить 5271,84 гривень.

Вказаний доказ суд визнає недопустимим з таких підстав.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.242 КПК України, слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо визначення шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.

Таким чином, шкода (збитки) довкіллю, заподіяні кримінальним правопорушенням, в тому числі незаконним видобуванням корисних копалин загальнодержавного значення, повинна визначатися виключно висновком експерта, а не довідкою спеціаліста.

Враховуючи вищевказане, суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення ОСОБА_4 за ч.2 ст. 240 КК України посилання в обвинувальному акті, що внаслідок незаконного видобування піщано-гравійної суміші він заподіяв шкоду довкіллю та державним інтересам в особі Білоберізької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області на загальну суму 5271,84 гривень.

Аналізуючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ч.2 ст.240 КК України.

Зокрема, суд акцентує увагу, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.240 КК України, може бути вчинено у двох формах: 1) порушення встановлених правил використання надр, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля або 2) незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

Кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 240 КК настає у разі вчинення діяння хоча б у одній із цих форм (постанови Верховного Суду від 16.03.2021 року в справі № 742/1669/17, від 18.01.2023 року в справі №723/5055/21).

Згідно зі постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 року № 827 сировина піщано-гравійна (гравій) є корисною копалиною загально-державного значення, а сировина піщано-гравійна (пісок) є корисною копалиною місцевого значення.

Враховуючи, що, як вбачається з висновку експерта від 15.03.2024 року №СЕ-19/109-24/3455-ФХД (а.с.70-74), об`єкти вилучені з місця події, а саме з місця забору (котловану) русла річки Чорний Черемош с.Устеріки Білоберізької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області та зі кузова вантажного автомобіля марки «ГАЗ-66» з реєстраційним номер НОМЕР_1 , є піщано гравійною сумішшю з кількістю гравію, що становить більше 70%, то відповідно ОСОБА_10 05.03.2024 року видобував саме корисну копалину загальнодержавного значення.

Крім того, суд підкреслює, що незаконне видобування корисних копалин - це здійснення їх видобування без відповідного дозволу, а тому склад злочину вважається закінченим з початку незаконного видобування корисних копалин незалежно від добутих корисних копалин чи їх кількості.

Під незаконним видобуванням корисних копалин загальнодержавного значення слід розуміти порушення встановленого законом порядку і правил вилучення корисних копалин із їх родовищ (покладів), а саме: їх видобування без спеціального дозволу на користування надрами, а також за відсутності спеціального акту, що засвідчує гірничий відвід, та без затвердженого проекту планів гірничих робіт, геологічного вивчення та охорони надр та затвердженого у встановленому законом порядку проекту відведення земель; експлуатацію родовищ корисних копалин з порушенням екологічних вимог проектів та планів розробки, без проходження обов`язкової екологічної експертизи; самовільне розширення меж територій родовищ; здійснення під виглядом дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин промислового видобування корисних копалин тощо. Видобування корисних копалин передбачає дії, які полягають у вилученні з родовищ корисних копалин будь-яким способом.

Як вбачається з диспозиції ч.2 ст.240 КК України, для кваліфікації незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення кримінальним законом не вимагається наявність такої обов`язкової ознаки об`єктивної сторони складу злочину, як заподіяння чи спричинення шкоди/істотної шкоди/ тяжких наслідків, у зв`язку з чим визначення розміру шкоди довкіллю, заподіяної цим кримінальним правопорушенням, не є обов`язковим, але доцільним, для заявлення цивільного позову з метою відшкодування до бюджету розміру такої шкоди.

Таким чином, не проведення стороною обвинувачення у цьому кримінальному провадженні експертизи щодо визначення розміру шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст.240 КК України, не має правового значення саме для кваліфікації вчиненого ОСОБА_4 діяння за вищевказаною статтею кримінального закону.

При призначенні покарання суд враховує, що у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов протии Росії» (рішення від 16.10.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також у справах «Бакланов прот Росії» (рішення від 09.06.2005 року) та «Фрізен протии Росії» (рішення від 24.02.2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Крім того, загальні засади призначення покарання визначені в ст. 65 КК України, відповідно до якої покарання призначається 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненного кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. А згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Суд також враховує особу винного ОСОБА_4 . Зокрема, вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 84), його місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с.85,96-98), на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетіах КНП «Верховинська багатопрофільна лікарня Верховинської селищної ради» не знаходиться (а.с. 95), раніше не судимий (а.с.99), позитивно характеризується за місцем проживання (а.с. 96), проживає з дружиною та малолітнім сином, 2021 року народження (а.с.97), 03.06.2022 року мобілізований до ЗСУ на підставі указу Президента України від 24.02.2022 року №89/2022, з 03.11.2022 року звільнений у запас, приймав участь у бойових діях з 03.06.2022 року по 13.09.2022 року та з 28.09.2022 року по 03.11.2022 року (а.с.86-88), є учасником бойових дій (а.с.90).

Згідно з досудовою доповіддю Верховинського РС філії ДУ «Центр пробації в Івано-Франківській області» від 29.08.2024 року (а.с.32-38), ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства - середній, виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку Верховинського РС виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним накладення на правопорушника обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить те, що він щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину.

Як вбачається з обвинувального акта, до обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , органом досудового розслідування включено добровільне відшкодування завданого збитку (а.с.4), що підтверджується квитанцією від 21.06.2021 року про перерахування ним до бюджету Білоберізької сільської ради Верховинського району коштів у сумі 5271,74 гривень (а.с.82), та довідкою Білоберізької сільської ради (а.с.100).

Оскільки судом, виключено з формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_4 за ч.2 ст.240 КК України посилання в обвинувальному акті, що внаслідок незаконного видобування піщано-гравійної суміші він заподіяв шкоду довкіллю та державним інтересам в особі Білоберізької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області на загальну суму 5271,84 гривень, то відповідно немає підстав для визнання обставиною, що пом`якшують його покарання, добровільне відшкодування завданого збитку.

У ч. 2 ст. 66 КК України закріплено, що при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Суд звертає увагу, що Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року на території Українивведено воєнний стан строком на 30 діб, який у подальшому продовжено по даний час.

У ході судового розгляду даної справи встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 є учасником бойових дій (а.с.90), оскільки приймав участь у бойових діях з 03.06.2022 року по 13.09.2022 року та з 28.09.2022 року по 03.11.2022 року (а.с.86-88), що суд визнає обставиною, що пом`якшує його покарання.

Як вбачається з обвинувального акта, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено (а.с.4).

У ч. 2 ст. 4 КК України закріплено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч.2 ст.240 КК України ( в редакції закону, що діяв на час вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину, тобто станом на 05.03.2024 року) незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення караються штрафом від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Впродовж періоду з часу вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину та по час ухвалення судом вироку щодо нього не набирав чинності закон про кримінальну відповідальність, яким скасовувалася б кримінальна протиправність діяння, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, пом`якшувалася б кримінальна відповідальність за вчинення цього злочину або іншим чином поліпшувалося становище обвинуваченого.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до переконання щодо можливості призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення в межах санкції ч.2 ст. 240 КК України, обравши одне з альтернативних покарань, передбачених у санкції цієї статті КК України.

Крім того, суд звертає увагу, що в ч. 1 ст. 69 КК України закріплено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Суд враховує обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 1) щире каяття; 2) активне сприяння розкриттю злочину; 3) є учасником бойових дій.

Вказані обставини, що пом`якшують покарання, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України.

Враховуючи, що захисник та обвинувачений у судових дебатах просили призначити останньому покарання у виді штрафу, то суд вважає за можливим призначити останньому покарання за ч. 2 ст. 240 КК України зі застосуванням ч. 1 ст.69 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі, що є нижчим від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу. Однак, слід врахувати, що в ч.1 ст.69 КК України закріплено, що за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Таким чином, до ОСОБА_4 слід застосувати покарання зі застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі що становить частини від 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 38250 гривень.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Запобіжний захід ОСОБА_4 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

Витрати на проведення судових експертиз в даному кримінальному провадженні становлять 2271,84 гривень (а.с. 5, 69), а саме за судову експертизу грунтів (висновок експерта від 15.03.2024 року №СЕ-19/109-24/3455-ФХД).

Дану суму слід стягнути з обвинуваченого в дохід держави, оскільки відповідно до ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України слід скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 07.03.2024 року (справа № 938/210/24, провадження №1-кс/938/45/24) на вилучений в ході проведення огляду місця події 05.03.2024 вантажний автомобіль марки ГАЗ-66, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_3 , та завантажену в кузов даного автомобіля піщано-гравійну суміш; металеву лопату із дерев`яним руків`ям; зразки піщано-гравійної суміші, які відібрані із кузова вантажного автомобіля та упаковані в спец. пакет №KIV4102018; зразки піщано-гравійної суміші із русла річки ОСОБА_8 в місці забору ОСОБА_4 (а.с.63-65).

Зокрема, постановою від 06.03.2024 року (а.с.60) в кримінальному провадженні №0000031 від 06.03.2024 року визнано речовими доказами:

- вантажний автомобіль марки ГАЗ-66, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_1 , в кузові якого знаходиться завантажена піщано-гравійна суміш;

- металеву лопату зі дерев`яним руків`ям, що належить ОСОБА_4 ;

- зразки піщано-гравійної суміші, які відібрані з кузова вантажного автомобіля та упаковані в спецпакет № НОМЕР_4 , та зразки піщано-гравійної суміші із русла річки Чорний Черемош в місці забору ОСОБА_4 , які упаковано в спецпакет №KIV4102019.

Вантажний автомобіль марки ГАЗ-66, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_3 , в кузові якого знаходиться завантажена піщано-гравійна суміш, зберігається на території Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, що розміщений за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.60,61).

Металева лопата зі дерев`яним руків`ям, що належить ОСОБА_4 , зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, що розміщений за адресою: селище Верховина, вул. Незалежності, 4а, Верховинського району Івано-Франківської області (а.с.60,61).

Зразки сипучої речовини, ззовні схожої до піщано гравійної, які відібрані з кузова вантажного автомобіля, та зразки піщано-гравійної суміші із русла річки Чорний Черемош в місці забору ОСОБА_4 , які першопочатково були упаковані в спец.пакети відповідно №KIV4102018 та № НОМЕР_5 , а після проведення експертного дослідження - в спецпакети з биркою відповідно №7569377 та №7569378 з рукописним написом відповідно №1946 та №1947, зберігаються кімнаті зберігання речових доказів Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, що розміщений за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.75).

У п.1 та п.5 ч. 9 ст. 100 КПК України передбачено, що майно, яке використано, як знаряддя чи засіб вчинення кримінального правопорушення, та/або зберегли на собі його сліди конфіскується, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання, у такому разі таке майно повертається власнику (законному володільцю), а гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

З приводу долі такого речового доказу, як вантажний автомобіль марки ГАЗ-66, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_3 , суд вважає за необхідне звернути увагу, що диспозицією ч. 2 ст. 240 КК України встановлена кримінальна відповідальність за незаконне видобування корисних копалин, та за змістом цього закону, злочин є закінченим з моменту видобування корисних копалин.

Наведений склад злочину не передбачає кримінальну відповідальність за перевезення незаконно видобутих корисних копалин, тому вищевказаний транспортний засіб не є знаряддям вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України. Така позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній в постанові від 19.11.2020 року в справі № 72/1280/20, провадження № 51-4613км20.

Враховуючи, що вищезазначений автомобіль не є знаряддям вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, а також, що обвинувачений не є його власником, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 (а.с.62), то цей речовий доказ слід повернути власнику ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_1 .

Інші речові докази (лопата, піщано-гравійна суміш та зразки піщано-гравійної суміші) підлягають конфіскації, як знаряддя вчинення злочину або його предмет.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України, та призначити йому покарання зі застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 2250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 38250 (тридцять вісім тисяч двісті п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одну) гривень 84 копійки витрат на проведення судової експертизи.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 07.03.2024 року на вилучений в ході проведення огляду місця події 05.03.2024 року вантажний автомобіль марки ГАЗ-66, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_3 , та завантажену в кузов даного автомобіля піщано-гравійну суміш; металеву лопату з дерев`яним руків`ям; зразки піщано-гравійної суміші, які відібрані з кузова вантажного автомобіля, зразки піщано-гравійної суміші з русла річки Чорний Черемош в місці забору ОСОБА_4 .

Речові докази після набрання вироком законної сили:

-автомобіль марки ГАЗ-66, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_6 , житель АДРЕСА_1 , - повернути йому;

-металеву лопату зі дерев`яним руків`ям, що належить ОСОБА_4 , - конфіскувати;

-піщано-гравійну суміш об`ємом 2,4 м. куб., що була завантажена на кузов марки ГАЗ-66 з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_3 , а також зразки піщано-гравійної суміші, які після проведення експертного дослідження упаковані в спецпакети з бирками №7569377 та №7569378 та з рукописними написами №1946 та №1947,- конфіскувати.

На вирок суду сторонами може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору.

Суддя ОСОБА_11