ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1237/24 Справа № 196/18/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

скаржника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2024 року про відмову у задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000130, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2024 року, відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ ВП №11 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 02 травня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000130 від 27.09.2019.

В обґрунтування постановленої ухвали слідчий суддя зазначив, що постанова слідчого у повній мірі відповідає вимогам процесуального законодавства. Слідчий суддя зазначив, що положення кримінального процесуального закону при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження слідчим порушені не були.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення поданої скарги та скасування постанови слідчого.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Разом з апеляційною скаргою, апелянт подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Зазначила, що копію оскаржуваної ухвали отримала лише 04 червня 2024 року, тому просила визнати причини пропуску строку поважними.

В обґрунтування апеляційних вимог скаржник зазначила, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам справи.

Вважає, що постанова слідчого не відповідає ч. 6 ст. 110 КПК України, оскільки виготовлена на бланку, що не відповідає встановленому стандарту, не містить найменування структурного підрозділу юридичної особи та коду юридичної особи.

Вказує, що слідчий суддя не надав оцінки тому факту, що слідчі дії проводились слідчим, який не входив до групи слідчих у кримінальному гровадженні №0000255 від 18.03.2019 року.

На думку апелянта, слідчий суддя не дослідив належним чином матеріали кримінального провадження, а тому прийшов до невірного висновку, не мотивував чому надав перевагу показам свідка ОСОБА_8 , та відкинув в якості письмових доказів висновок судово-психіатричної експертизи від 05.04.2023 року.

Вважає, що слідчий суддя посилаючись в своїй ухвалі на наявність іншого кримінального провадження відносно ОСОБА_9 , фактично звинуватив останнього у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України , чим вийшов за межі предмету доказування.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_9 , підтримала доводи апеляційної скарги та наполягала на її задоволенні.

Прокурор будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, його неявка не є перешкодою для проведення апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення ОСОБА_9 на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з приписами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України та таким, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, на досудовому провадженні, можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

За змістом ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень глави 26 КПК України.

За результатами розгляду скарги слідчий суддя, як це встановлено ч. 2 ст. 307 КПК України, вправі прийняти одне з передбачених цією нормою рішень, в томі числі винести ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, СВ ВП №11 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснювалося досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000130 від 27.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 120 КК України, в якому ОСОБА_6 є потерпілою.

В ході досудового розслідування було встановлено особу невідомого, на якого вказують допитані ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , яким виявився ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець с.Новопідкряж, Царичанського району, Дніпропетровської області. 18.03.2019 року його було доставлено до КЗ "Кам`янська МЛШМД" ДОР, який після проведення першочергових медичних заходів помер у лікарні. Карта стаціонарного хворого №1904 в подальшому використана при проведені судово-медичного дослідження трупа №387 від 20.03.2019, відповідно до якого проводився розтин трупа ОСОБА_10 , 1945 р.н., що підтверджується висновком №387 від 20.03.2019.

Під час досудового розслідування були допитані як свідки працівники КП "Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" ДОР ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , лікар-анестезіолог КНП Кам`янської міської "МЛШМД" ОСОБА_13 , які 18.03.2019 надавали медичну допомогу потерпілому у дорожньо-транспортній пригоді чоловіку.

Допитаний свідок ОСОБА_14 показав, що ним як слідчим СВ Південного ВП ГУНП в Дніпропетровській області 18.03.2019 був здійснений виїзд до лікарні КНП Кам`янської міської ради "МЛШМД" для збирання матеріалів відносно смерті чоловіка та працівниками лікарні був наданий паспорт громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_10 . Відповідно до цього паспорту останнім було видане направлення до Кам`янського районного відділу КЗ "Дніпропетровське обласне бюро СМЕ" на розтин трупу ОСОБА_10 . З показань свідка ОСОБА_15 вбачається, що 18.03.2019 працівниками поліції його дружині було повідомлено про ДТП, в ході якої була травмовано батька останньої ОСОБА_10 , якого було доставлено до 8-ї лікарні м.Кам`янське. У лікарні їм повідомили, що останнього направили на розтин до Кам`янського районного відділу КЗ "Дніпропетровське обласне бюро СМЕ" ДОР, де вони отримали одяг, паспорт ОСОБА_10 , його пенсійне посвідчення, а після розтину отримали труп ОСОБА_10 для поховання.

В ході допиту свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона є рідною донькою ОСОБА_10 , який проживав один, мав нормальні умови для проживання. Вона раз на місяць відвідувала його, конфліктних ситуацій з ним не було, змін у поведінці та думок про не бажання жити у нього не виникало, про факт доведення батька до самогубства їй не відомо.

З показань свідків, а саме місцевих жителів с.Новопідкряж та представників Новопідкрязького старостинського округу, вбачається, що ОСОБА_10 проживав одиноко, алкогольні напої не вживав, на стан здоров`я не скаржився, до останнього не застосовувалось жорстоке поводження, шантаж, систематичне приниження людської гідності, примус до дій, що суперечили б його волі, схиляння до самогубства.

02 травня 2024 року слідчою СВ ВП №11 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000130 від 27.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 120 КК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

В обґрунтування закриття кримінального провадження №0000130 слідча послалася на копії матеріалів кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 за ч.2 ст.286 КК України, яке перебуває в провадженні Петриківського районного суду Дніпропетровської області, здобуті в ході проведення тимчасового доступу до речей та документів, зокрема на висновок судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 №387-Е від 09.07.2019 та висновки судових авто-технічних експертиз.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно із ст.92 КПК України обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора.

На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст.93 КПК України здійснює збирання доказів.

Частиною 1 ст.120 КК України встановлена відповідальність за доведення особи до самогубства або до замаху на самогубство, що є наслідком жорстокого з нею поводження, шантажу, систематичного приниження її людської гідності або систематичного протиправного примусу до дій, що суперечать її волі, схиляння до самогубства, а також інших дій, що сприяють вчиненню самогубства.? ?

Об`єктивна сторона ч.1 ст.120 КК України включає в себе наявність наступних складових: 1) дій, що полягають у жорстокому поводженні з особою, шантажі, примусі до протиправних дій або систематичному приниженні її людської гідності; 2) наслідків у вигляді самогубства потерпілого або замаху на самогубство; 3) причинного зв`язку між зазначеними діями та наслідками.

Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті - встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності (ст.ст. 9, 283, 284 КПК України).

Отже, кримінальне провадження повинно закриватись після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. При цьому постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено сутність заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Слідчим суддею в ході розгляду скарги ОСОБА_6 було встановлено, що досудовим розслідуванням проведено повний та вичерпний перелік слідчих дій, які необхідні для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а за результатами проведеного досудового розслідування встановлено відсутність події кримінального правопорушення, внаслідок надання слідчою оцінки сукупності зібраних доказів, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Слідчий суддя, зазначив, що об`єм перевірочних дій, проведених слідчою є достатнім, а також з матеріалів кримінального провадження та з оскаржуваної постанови слідчої вбачається, що під час досудового розслідування слідчою було проведено всі можливі та необхідні слідчі дії,? які відповідно до ст. 40 КПК України вона уповноважена здійснювати, а встановленим під час досудового розслідування обставинам - дана відповідна правова оцінка, оскаржувана ж постанова є вмотивованою та відповідає вимогам ст.110 КПК України.

В ході досудового розслідування не було здобуто фактичних даних, які б свідчили про жорстоке поводження з ОСОБА_10 , шантаж, примус до протиправних дій або систематичне приниження людської гідності або систематичного протиправного примусу до дій, що суперечать його волі, схиляння до самогубства, а також інших дій, що сприяють вчиненню самогубства.

Доводи скаржниці в обгрунтування необхідності скасування постанови про закриття кримінального провадження та подальшого проведення даного досудового розслідування, зокрема, про необхідність перевірки відповідності дій пішохода вимогам ПДР України, не стосуються предмета розслідування за ч.1 ст.120 КК України, а фактично спрямовані на спростування доказів, які були здобуті у кримінальному провадженні №0000255 по обвинуваченню ОСОБА_9 за ч.2 ст.286 КК України, та свідчать про намагання скаржниці ініціювати паралельний розгляд обставин вищевказаної ДТП, що не відповідає загальним засадам кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про відсутність в даному випадку події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.120 КК України та достатності проведених слідчих дій по даному кримінальному провадженню.

Твердження скаржниці про незаконність постанови про закриття кримінального провадження є суб`єктивним вираженням незгоди скаржниці з постановленим процесуальним рішенням, носять характер припущень, не стосуються предмета доказування кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.120 КК України та не містять реальних фактів, які б дали змогу слідчому судді дійти висновку про наявні підстави для скасування оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних права є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю.

Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (Рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Слідчий суддя, при розгляді матеріалів, вірно проаналізував скаргу ОСОБА_6 та інші, зібрані по провадженню докази, здобуті слідчим при проведенні розслідування та прийшов вірного висновку, що досудове розслідування проведено повно та всебічно, з чим погоджується і колегія суддів.

Суд не бере до уваги заяву скаржниці про недопустимість використання в даному кримінальному провадженні доказів з іншого кримінального провадження, оскільки докази з кримінального провадження №0000255 отримані відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства та ці докази стосуються однієї і тієї ж події дорожньо-транспортної пригоди, при цьому саме в кримінальному провадженні №0000255 зафіксовані первинні сліди події, що сталася.

Як вбачається з досліджених доказів 18.03.2019 на даній ділянці дороги будь-яких інших дорожньо-транспортних подій з фактом смертельного травмування пішохода зафіксовано не було, а тому заяви скаржниці про те, що в ході даного досудового розслідування не була встановлена особа постраждалого та що можливо мало місце декілька різних ДТП, не відповідають обставинам справи та носять характер припущень.

Також суд зауважує, що в ході даного досудового розслідування будь-яких доказів доведення до самогубства ОСОБА_10 здобуто не було.

Крім того, факт дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої настала смерть пішохода ОСОБА_10 , та відповідні обставини даної дорожньо-транспортної події є предметом судового розгляду кримінального провадження №0000255 за ч.2 ст.286 КК України.

Доводи скарги фактично зводяться до незгоди з процесуальним рішенням слідчого та оцінкою ним зібраних під час досудового розслідування доказів.

Крім того, колегією суддів не встановлено й істотних порушень вимог КПК України, а у скарзі ОСОБА_6 не наведено достатніх даних, які б безумовно свідчили про неповноту проведеної перевірки та могли бути підставою для скасування судового рішення.

При таких обставинах, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки її доводи підтвердження не знайшли, передбачених законом підстав для скасування ухвали суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2024 року, задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2024 року про відмову у задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000130, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4