справа № 208/9045/24
№ провадження 1-кп/208/527/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0007839 від 09.08.2024 року і угоду про визнання винуватості від 13.08.2024 року, укладену між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Корець Рівненської області, громадянина України, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, солдата резерву 44 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , солдата, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до обвинувального акту і угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим, встановлено, що 27 липня 2024 року об 11:17 годин, перебуваючи на території внутрішнього подвір`я приватного домоволодіння у АДРЕСА_2 , солдат ОСОБА_4 отримав бойове розпорядження командира НОМЕР_2 окремої єгерської бригади військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_7 № 978 ОКП-Покровськ від 27 липня 2024 року, доведене т.в.о заступника командира військової частини з морально-психологічного забезпечення начальником відділення морально-психологічного забезпечення капітаном ОСОБА_8 , згідно якого, окрім іншого, 11 військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 (44 окремої запасної роти та стрілецького спеціалізованого батальйону «Шквал»), а саме солдату ОСОБА_9 , солдату ОСОБА_10 , солдату ОСОБА_11 , солдату ОСОБА_4 , солдату ОСОБА_12 , старшому солдату ОСОБА_13 , солдату ОСОБА_14 , солдату ОСОБА_15 , солдату ОСОБА_16 , солдату ОСОБА_17 та солдату ОСОБА_18 необхідно було до 15:00 годин 27.07.2024 прибути в район зосередження 1 єгерського батальйону по маршруту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та перейти в оперативне підпорядкування командира 1 єгерського батальйону для виконання бойового завдання по обороні позицій в батальйонний рубіж оборони 1 єгерського батальйону щодо виконання завдань оборонного бою, недопущення подальшого просування противника, створення умов для подальших дій. Отримавши зазначене бойове розпорядження прямого начальника, солдат ОСОБА_4 злякався виконувати покладені на нього обов`язки військової служби.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на підрив установленого в Збройних Силах України порядку підлеглості і принципу єдиноначальності, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді солдата резерву 44 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 6, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 35, 36, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, 27 липня 2024 року об 11:17 годин, перебуваючи на території внутрішнього подвір`я приватного домоволодіння у АДРЕСА_2 , відкрито відмовився виконати бойове розпорядження командира НОМЕР_2 окремої єгерської бригади військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_7 № 978 ОКП-Покровськ від 27 липня 2024 року, доведене т.в.о заступника командира військової частини з морально-психологічного забезпечення начальником відділення морально-психологічного забезпечення капітаном ОСОБА_8 , згідно якого, окрім іншого, 11 військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 (44 окремої запасної роти та стрілецького спеціалізованого батальйону «Шквал»), а саме солдату ОСОБА_9 , солдату ОСОБА_10 , солдату ОСОБА_11 , солдату ОСОБА_4 , солдату ОСОБА_12 , старшому солдату ОСОБА_13 , солдату ОСОБА_14 , солдату ОСОБА_15 , солдату ОСОБА_16 , солдату ОСОБА_17 та солдату ОСОБА_18 необхідно було до 15:00 годин 27.07.2024 прибути в район зосередження 1 єгерського батальйону по маршруту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та перейти в оперативне підпорядкування командира 1 єгерського батальйону для виконання бойового завдання по обороні позицій в батальйонний рубіж оборони 1 єгерського батальйону щодо виконання завдань оборонного бою, недопущення подальшого просування противника, створення умов для подальших дій.

Своїми діями, солдат ОСОБА_4 , за викладених вище обставин обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України непокорі, тобто відкритій відмові виконати наказ начальника, в умовах воєнного стану.

13 серпня 2024 року між прокурором та обвинуваченим укладена угода про визнання винуватості. Відповідно до даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 , під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторонами угоди визначено узгоджене покарання ОСОБА_4 за ч.4 ст.402 КК України і з урахуванням ст. ст. 62, 69 КК України сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, у вигляді тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців строком на 1 (один) рік.

Розглянувши в судовому засіданні угоду між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника, про визнання винуватості, вислухавши з приводу цього пояснення сторін про затвердження угоди, перевіривши укладену угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства, роз`яснивши сторонам наслідки її затвердження, суд приходить до переконання, що угода про визнання винуватості ОСОБА_4 , може бути затверджена та обвинуваченому призначене узгоджене покарання.

Відповідно до положень п. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним (обвинуваченим) може бути укладена у провадженні щодо кримінальних правопорушень, злочинів невеликої тяжкості, злочинів середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, зазначені у ст. 470 КПК України, а саме ступінь сприяння ОСОБА_4 у проведенні кримінального провадження щодо нього, характер і тяжкість обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 402 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, внаслідок якого шкода завдана державним інтересам. Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України. Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а її умови не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Таким чином, судом встановлено наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також його критичне ставлення до скоєного, суд вважає наявними підстави для застосування ст. 69 КК України, та призначення ОСОБА_4 узгодженого сторонами покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч. 4 ст.402 КК України.

Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого із застосуванням ст.ст. 62,69 КК України, у виді, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 402 КК України, зокрема покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців строком на 1 (один) рік є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.

У судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та на її підставі винести вирок.

Захисник просив затвердити угоду про визнання винуватості та вона згодна з призначенням обвинуваченому покарання, зазначеного в угоді.

Обвинувачений пояснив, що він цілком розуміє характер кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, по якому йому пред`явлене обвинувачення і по якому він визнає вину, розуміє наданні законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості. Згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та просить затвердити цю угоду.

Таким чином, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника, про визнання винуватості та призначення узгодженого між ними покарання за вчинення кримінального правопорушення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.

Судові витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст.110, 124, 314, 369, 371-374, 468-476 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 13 серпня 2024 року між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 62 КК України замінити основне покарання ОСОБА_19 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік на тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців строком на 1 (один) рік.

В строк відбуття покарання зарахувати строк тримання під вартою ОСОБА_4 з 27 липня 2024 року.

До набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1