Справа № 577/4704/23
Провадження № 1-кп/577/111/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" липня 2024 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Конотопа кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000420 від 01.05.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_6 за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Конотопського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000420 від 01.05.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 307 КК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зі строком до 16.07.2024 року.

В судовому засіданні прокурор вважає, що запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою слід продовжити, оскільки на даний час судовий розгляд кримінального провадження стосовно останнього перебуває на стадії судового розгляду та завершити його до 16.07.2024 року неможливо, ризики, які малися на час обрання запобіжного заходу передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний час не зменшились, що виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Про існування вказаних ризиків свідчать такі обставини: ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні серії умисних тяжких злочинів вчинених групою осіб, передбачених ч.2 ст. 307 КК України, які мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, оскільки спрямований проти здоров`я нації, за вчинення якого у разі доведення його винуватості йому загрожує покарання, виключно у виді позбавлення волі строком до 10 років з конфіскацією майна. Характер інкримінованого злочину, що має підвищену суспільну небезпечність, характеризує ОСОБА_6 з негативного боку та свідчить про те, що він, може покинути місце власного проживання, що перешкоджатиме повному, швидкому та неупередженому проведенню судового розгляду та перебуваючи на волі бажатиме ухилення від відповідальності і переховуватиметься від суду, незаконно впливати на іншого обвинуваченого, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.

Крім того, від обвинуваченого ОСОБА_6 надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. Клопотання мотивує тим, що має погане самопочуття та потребує медичного обстеження. Ризики, які заявлялись стороною обвинувачення в клопотанні про продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не обґрунтовані. Він не має намірів перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватися від суду. Тому вважає, що подальше перебування в ДУ «Сумський слідчий ізолятор», порушує низку його прав. Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, стійки і міцні соціальні зв`язки, зокрема дітей та цивільну дружину.

Захисник ОСОБА_4 підтримав клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою підтримала, просила задовольнити. Зазначила, що ризики не зменшилися. Щодо клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт заперечувала.

Суд заслухавши учасників процесу виходить з наступного.

Положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України встановлено, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Запобіжні заходи під час судового провадження застосовуються судом за клопотанням прокурора (ч.4 ст.176 КПК України). Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 КПК України (ч.1 ст. 183 КПК України).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч.1І ст. 194 КПК України).

Вирішуючи питання про наявність зазначених вище ризиків та про те, який саме запобіжний захід забезпечить належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 . суддя згідно з вимогами ст. 178 КПК України враховує, що оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Наведене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого.

За таких обставин саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання спробі, зазначеній у п.п 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 КПК України (ч.1 ст. 183 КПК України).

Оскільки, в судовому засіданні не здобуто відомостей, які безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України, суд доходить переконанню, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.

Враховуючи, що дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 спливає 16.07.2024 року, судове провадження не може бути завершене до спливу цього строку, підстав для зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який на даний час не має і учасниками процесу докази на підтвердження цих підстав суду надані не були; продовжують існувати ризики зазначені в ухвалі судді та на підставі яких був обраний цей запобіжний захід.

Таким чином, суд доходить висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 необхідно продовжити на строк до двох місяців.

Відповідно до ч.1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч.5 ст.201 КПК України слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 201 КПК України, підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням підозрюваного чи захисника є, в тому числі, наявність нових обставин, які не були предметом судового розгляду, або зміна обставин підозри, зменшення встановлених в провадженні ризиків, що пов`язано з плином досудового розслідування.

Оцінюючи можливість зміни запобіжного заходу обвинуваченому, суд виходить з вимог кримінального процесуального закону. Тобто обґрунтованість застосування запобіжного заходу може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за наявності яких такий запобіжний захід було застосовано, та внаслідок виникнення інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення, зміни чи скасування, оскільки тривала дія запобіжного заходу без врахування конкретних обставин справи може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.

Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий.

При цьому підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.

Такими підставами, наприклад, може бути суттєва зміна обставин, що їх було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, а саме змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я обвинуваченого, змінився склад його родини чи утриманців, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення. Однак існування таких обставин повинно бути обґрунтовано належними доказами.

Відтак суд наголошує, що належне виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків само по собі не може бути підставою для зміни чи скасування запобіжного заходу, й, більш того, сумлінне виконання обвинуваченим таких обов`язків жодним чином не свідчить про те, що ризики, які існували на момент застосування запобіжного заходу, перестали існувати, а свідчить саме про те, що обраний запобіжний захід достатньо забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Дані, які характеризують особу обвинуваченого, його сімейний, матеріальний стан, та стан здоров`я, враховувалися при застосуванні до нього запобіжного заходу, а тому не є достатніми підставами для зміни запобіжного заходу.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 щодо зміни запобіжного заходу у зв`язку з погіршенням стану їх здоров`я є необґрунтованими.

Оскільки, в судовому засіданні не здобуто відомостей, які безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, зокрема за станом здоров`я, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України, суд доходить переконанню, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 на те, що раніше не судимий, має постійне місце проживання, стійки і міцні соціальні зв`язки, зокрема дітей та цивільну дружину є тими обставинами, які враховуються при застосуванні, зміні, продовженні запобіжного заходу, однак такі не є безумовною підставою для застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Таким чином, наявність зазначених вище ризиків у своїй сукупності вказують на необхідність застосування запобіжного заходу, що є більш суворим, ніж домашній арешт, та на теперішній час відсутні підстави вважати, що у разі зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу на більш м`який він буде продовжувати виконувати свої процесуальні обов`язки належним чином, а тому суд вважає, що клопотання про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Отже, враховуючи, що дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 спливає 16.07.2024 року, судове провадження не може бути завершене до спливу цього строку, підстав для зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який на даний час не має і учасниками процесу докази на підтвердження цих підстав суду надані не були; продовжують існувати ризики зазначені в ухвалі судді та на підставі яких був обраний цей запобіжний захід.

Таким чином, суд доходить висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 необхідно продовжити на строк до двох місяців.

Керуючись ст.ст. 177, 178,183,201, 331 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_6 , раніше встановлений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на строк до двох місяців, тобто до 12 вересня 2024 року до 24:00 год. з раніше визначеними умовами та розміром застави.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення через Конотопський міськрайонний суд Сумської області, а обвинуваченому з моменту отримання її копії.

СуддяОСОБА_1