1-в/205/734/24
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_3 про його звільнення від призначеного судом покарання, відповідно до ч. 2 ст. 74 Кримінального кодексу України (далі КК),

ВСТАНОВИВ :

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення його від покарання у зв`язку з набуттям чинності Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 року та декриміналізації вчиненого ним діяння.

В судове засідання прокурор, представник установи виконання покарань не з`явились, що, відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 Кримінального-процесуального кодексу України (далі КПК), не є перешкодою для розгляду подання у їх відсутність. Засуджений ОСОБА_3 направив до суду заяву, в якій просив розглянути клопотання у його відсутність. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК.

Суд, вивчивши доводи клопотання засудженого, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_3 , приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання в ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2024 року, яким він засуджений за ч. 4 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 71 КК до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання, призначене за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.10.2022 року у вигляді двох місяців обмеження волі , що за правилами ст. 72 КК України відповідає одному місяцю позбавлення волі, остаточно призначено ОСОБА_3 за сукупністю вироків покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

При цьому, вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.10.2022 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік з іспитовим строком 1 рік.

Так, вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2024 року ОСОБА_3 визнано винуватим в тому, що він 12 травня 2023 року в період часу з 17 години 05 хвилин до 17 години 40 хвилин викрав майно потерпілого ОСОБА_4 , чим спричинив останньому матеріальної шкоди у загальному розмірі 15 500 гривень.

На час, до якого відносяться діяння, за вчинення яких засуджено ОСОБА_3 , положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009, згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

З 09.08.2024 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 (далі Закон № 3886-ІХ).

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції, якою збільшено розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який застосовується для визначення кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення.

При цьому, суд враховуючи правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суд, який мітиться у Постанові від 07.10.2024 року у справ № 278/1566/21, виходить з того, що Закон № 3886-ІХ є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2021 року в сумі 2684 грн. Отже, податкова соціальна пільга у 2023 році складала 1342 грн.

Таким чином, відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2023 році становила 2684 грн.

Разом з цим, вартість майна, у викрадені якого визнано винуватим ОСОБА_3 , згідно з вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2024 року складає 15500 гривень, тобто зазначена сума перевищує суми двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановленої на день вчинення засудженим інкримінованого йому діяння, а тому матеріальних підстав для застосування Закону № 3886-ІХ у суду немає.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК та вартість викраденого ним майна перевищує два неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених на день вчинення кримінальних правопорушень, суд доходить висновку про відмову в задоволенні клопотання засудженого.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74 КК, ст. 2, 372, 537-539 КПК, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про його звільнення від призначеного судом покарання, відповідно до ч. 2 ст. 74 КК відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1