Справа № 515/1170/24
Провадження № 1-в/513/40/24
Саратський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2024 року Саратський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю представника ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП

в Одеській області ОСОБА_3 ,

піднаглядного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Сарата подання начальника ВП № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про продовження адміністративного нагляду щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Приозерне Рогатинського району Одеської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 21 грудня 2018 року Татарбунарським районним судом Одеської області за ст. 395, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України строком на один рік шість місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі умовно-достроково 29 липня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

26 липня 2024 року до Татарбунарського районного суду Одеської області надійшло подання начальника ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про продовження адміністративного нагляду щодо ОСОБА_4 строком на шість місяців.

Згідно з ухвалою Одеського апеляційного суду від 13 серпня 2024 року, справу передано на розгляд Саратському районному суду Одеської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справ між суддями від 28 серпня 2024 року справу передано у провадження судді ОСОБА_1 .

Відповідно до ухвали суду від 02 вересня 2024 року справу прийнято до провадження та призначено у судове засідання.

Подання мотивоване тим, що після звільнення з місць позбавлення волі щодо ОСОБА_4 було встановлено адміністративний нагляд, але незважаючи на це останній на шлях виправлення не став та продовжує порушувати громадський порядок. Неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за ч.2 ст.187 КУпАП, належних висновків не зробив.

В судовому засіданні представник ВП № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 подання підтримав та просив його задовільнити, однак без зміни обмежень.

ОСОБА_4 проти задоволення подання заперечень не мав.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали подання, суд приходить до внутрішнього переконання щодо доцільності продовження адміністративного нагляду щодо ОСОБА_4 , виходячи з такого.

Відповідно до ст. 158 КВК України адміністративний нагляд встановлюється щодо осіб, зазначених у статті 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», за постановою (ухвалою) судді в порядку, передбаченому статтею 5 вищезазначеного Закону.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу, систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим трьох і більше таких правопорушень.

В силу ст.3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб: б)засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства; в)засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо вони після відбування покарання або умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, незважаючи на попередження органів Національної поліції, систематично порушують громадський порядок і права інших громадян, вчиняють інші правопорушення; г)засуджених до позбавлення волі за один із злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовині прекурсорів; ґ) засуджених до позбавлення волі за злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

За змістом статей 6, 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється терміном від одного року до двох років і не може перевищувати термінів, передбачених законом для погашення або зняття судимості. У разі, коли є підстава вважати, що особа, щодо якої встановлено адміністративний нагляд, залишається небезпечною для суспільства, адміністративний нагляд за поданням від повідного органу Національної поліції може бути продовжено у визначеному цим Законом порядку кожного разу ще на шість місяців, але не більше терміну, передбаченого законом для погашення або зняття судимості. До осіб, щодо яких встановлено адміністративний нагляд, за постановою (ухвалою) суду, можуть бути застосовані частково або у повному обсязі такі обмеження: а) заборона виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; б) заборона перебування у визначених місцях району (міста); в) заборона виїзду чи обмеження часу виїзду в особистих справах за межі району (міста); г) реєстрація у поліції від одного до чотирьох разів на місяць.

Статтею 537 КПК України визначений перелік питань, котрі вирішуються судом під час та після виконання вироків, котрий не є вичерпним.

У свою чергу, згідно частин 1, 6 ст. 539 КПК України питання, котрі виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів, у випадках встановлених законом.

Статтею 1 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» передбачено, що адміністративним наглядом є система тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі, що здійснюються органами Національної поліції, котрий у відповідності до ст. 2 вказаного Закону встановлюється з метою запобігання вчиненню кримінальних правопорушень окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

Відповідно до п. «в» ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» особами, щодо яких встановлюється адміністративний нагляд, є засуджені до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджені два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо вони після відбування покарання або умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, незважаючи на попередження органів Національної поліції, систематично порушують громадський порядок і права інших громадян, вчиняють інші правопорушення.

Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється у визначеному статтею 5 цього Закону порядку, терміном від одного року до двох років і не може перевищувати термінів, передбачених законом для погашення або зняття судимості. У разі, коли є підстава вважати, що особа, щодо якої встановлено адміністративний нагляд, залишається небезпечною для суспільства, адміністративний нагляд за поданням відповідного органу Національної поліції може бути продовжено у визначеному цим Законом порядку кожного разу ще на шість місяців, але не більше терміну, передбаченого законом для погашення або зняття судимості.

При цьому, як передбачено ст. 5 вказаного Закону у поданні мають бути визначені обмеження, які пропонує встановити на підставі статті 10 цього Закону відповідно начальник установи виконання покарань чи начальник органу Національної поліції щодо поведінки піднаглядного, та обґрунтування доцільності таких заходів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений 21 грудня 2018 року Татарбунарським районним судом Одеської області за ст. 395, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України строком на один шість років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі умовно-достроково 29 липня 2020 року.

Постановою Тарутинського районного суду Одеської області від 06 березня 2024 року ОСОБА_7 продовжено адміністративний нагляд строком на шість місяців з встановленням наступних обмежень: заборони відвідування барів, ресторанів та інших місць, де реалізуються спиртні напої, з метою їх вживання; заборони виїзду з місця мешкання за межі Білгород-Дністровського району Одеської області без дозволу керівництва ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області; заборони виходу з дому з 22:00 до 05:00 наступного дня; зобов`язання явки на реєстрацію до ВП № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області в першу суботу місяця.

З копії вимоги про притягнення до кримінальної відповідальності станом на 24 липня 2024 року вбачається, що ОСОБА_4 востаннє притягувався до кримінальної відповідальності на підставі вироку Татарбунарського районного суду Одеської області від 21 грудня 018 року за ст. 395, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України строком на один рік шість місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі умовно-достроково 29 липня 2020 року, та на підставі вироку Татарбунарського районного суду Одеської області від 31 жовтня 2022 року за ч.1 ст. 162 КК України у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Ініціатором подання долучено до такого копії: постанови Тарутинського районного суду Одеської області від 27 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187 КУпАП, у виді штрафу на користь держави; постанови Кілійського районного суду Одеської області від 27 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.187 КУпАП, у виді штрафу на користь держави.

ОСОБА_4 систематично допускає порушення правил адміністративного нагляду, на попередження про недопустимість такої поведінки не реагує. За місцем проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, непрацевлаштований, в громадських місцях загальноприйнятих правил поведінки не дотримується.

При вирішенні питання щодо необхідності продовження адміністративного нагляду ОСОБА_4 , суд оцінює вищевказані докази, враховуючи таке.

Згідно з роз`яснень, які містяться у пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 28.03.1986 (із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України №3 (v0003700-93) від 04.06.93, №19 (v0019700-95) від 26.10.95) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про порушення правил адміністративного нагляду» вбачається, що перевіряючи обґрунтованість подання про встановлення адміністративного нагляду щодо осіб, зазначених у п. «в» ст. 3 Закону, належить перевіряти дані про вчинені ними правопорушення, а також законність та обґрунтованість застосування до них заходів стягнення.

Крім того, розділом 3 Інструкції про порядок організації здійснення адміністративного нагляду за особами, звільненими з місць позбавлення волі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Державного департаменту України з питань виконання покарань від 4 листопада 2003 року №1303/203 (далі Інструкція), встановлено, що працівники міліції зобов`язані систематично контролювати поведінку цих осіб, запобігати порушенням ними громадського порядку та прав інших громадян і припиняти їх, проводити розшук осіб, які уникають адміністративного нагляду.

Після встановлення судом адміністративного нагляду, відповідно до п. 5.4 Інструкції контроль за додержанням піднаглядним правил адміністративного нагляду і встановлених судом обмежень дій піднаглядного здійснюється дільничними інспекторами міліції, котрі в силу п. 5.7. під час реєстрації піднаглядним проводять бесіду профілактичного характеру, про що складається довідка за формою, визначеною додатком 14 цієї Інструкції.

Також, як вбачається з Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції та поліцейських офіцерів громад затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28 липня 2017 року №650 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 18 травня 2022 року №301) зокрема ст.2 розділу ІІ до обов`язків та основних напрямків діяльності дільничних офіцерів поліції віднесено здійснення профілактичних заходів, спрямованих на запобігання вчиненню кримінальних та інших правопорушень та виявлення причин та умов, що призводять до вчинення кримінальних та/або адміністративних правопорушень, ужиття у межах компетенції заходів для їх усунення.

Таким чином, для вирішення судом питання щодо необхідності продовження заходів передбачених адміністративним наглядом, суд має надати оцінку поведінці особи впродовж строку обмежувальних заходів, а також результатів впливу на свідомість особи, внаслідок застосування превентивних заходів працівниками поліції з цих питань.

Відповідно до п. «а» ч. 2 ст. 8 Закону «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд автоматично припиняється після закінчення терміну, на який його встановлено, якщо органом Національної поліції не подано клопотання про продовження нагляду або суддя відмовив у продовженні нагляду.

Термін попередньо продовженого адміністративного нагляду постановою суду щодо ОСОБА_4 не збіг.

З матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_4 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.187 КУпАП до покарання у вигляді штрафу. Також, останній неодноразово попереджався дільничним інспектором поліції про те, що в разі, якщо він не припинить антигромадський спосіб життя, йому буде продовжено адміністративний нагляд, проте і після цього продовжував порушувати громадський порядок.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 , перебуваючи під адміністративним наглядом, на шлях виправлення не став, не дивлячись на неодноразові попередження працівників поліції, регулярно порушує громадський правопорядок, систематично притягається до адміністративної відповідальності, залишається небезпечним для суспільств, а відтак є обґрунтовані підстави для продовження адміністративного нагляду строком на шість місяців з певними обмеженнями. Відповідно до судової практики ЄСПЛ, будь-які заходи, що обмежують право на свободу пересування, повинні бути передбачені законом, переслідувати одну із законних цілей, зазначених у третьому пункті статті 2 Протоколу № 4, і бути необхідними в демократичному суспільстві.

Суд, аналізуючи на предмет пропорційності заходів, що обмежують свободу пересування, зазначає, що вони спрямовані на досягнення легітимної мети - запобігання особою вчиненню кримінальних правопорушень і здійснення виховного впливу на неї.

Враховуючи наведене, суд вважає, що поведінка піднаглядного свідчить про небажання ставати на шлях виправлення, а тому з метою запобігання вчинення ним повторних правопорушень, суд продовжує відносно нього строк адміністративного нагляду терміном на шість місяців без зміни обмежень.

Керуючисьст.ст.6,10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», ст. ст. 537,539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Подання начальника ВП № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити адміністративний нагляд ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому 21 грудня 2018 року Татарбунарським районним судом Одеської області за ст. 395, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України строком на одного року шести місяців позбавлення волі, звільненому з місць позбавлення волі умовно-достроково 29 липня 2020 року, терміном на шість місяців, з наступними обмеженнями:

1. Заборонити відвідувати бари, ресторани та інші місця, де реалізуються спиртні напої, з метою їх вживання;

2. Заборонити виїзд в особистих справах за межі Білгород-Дністровського району Одеської області без дозволу керівництва ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області;

3. Заборонити вихід з дому з 22:00 до 05:00 наступного дня;

4. Зобов`язати з`являтися на реєстрацію до ВП № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області в першу суботу місяця.

Копію ухвали негайно вручити піднаглядному.

Копію ухвали для виконання направити до ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1