УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції № 1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0001101 від 29.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції № 1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001101 від 29.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», дія якого неодноразово продовжувалася, вчинив умисний злочин проти власності.

Так, ОСОБА_6 29.08.2024 близько 03 години 00 хвилин, перебуваючи на пероні залізничного вокзалу станції Вінниця, розташованого за адресою: м. Вінниця, площа Привокзальна, буд. 1, помітив на території вокзалу незнайомого йому ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який прогулювався по перону, маючи при собі сумку через плече чорного кольору всередині якої знаходився паспорт громадянина України та пенсійне посвідчення, видані на ім`я « ОСОБА_8 », дві зв`язки ключів, грошові кошти в сумі 600 гривень та мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 9», IMEI: НОМЕР_1 з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 . В цей час у ОСОБА_6 виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння згаданої сумки з вищевказаним вмістом речей та грошових коштів, належних ОСОБА_8 .

Надалі, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, розпочавши свої дії відкрито, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з корисливих мотивів, підійшов до ОСОБА_8 та шляхом ривка зірвав з його лівого плеча наплічну сумку чорного кольору, всередині якої знаходились паспорт громадянина України та пенсійне посвідчення, видані на ім`я « ОСОБА_8 », дві зв`язки ключів, грошові кошти в сумі 600 гривень та мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 9», орієнтовною вартістю 6000 гривень з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 . Після чого, ОСОБА_6 побіг з місця злочину, не реагуючи на гучні зауваження ОСОБА_8 щодо необхідності повернення належного йому майна, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 завдав ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму близько 6900 гривень.

За підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення 29.08.2024 у порядку ст. 208 КПК України затриманий: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пилипович Бородянского району Київської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, раніше судимий:

?24.12.2013 Каменським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

?13.10.2014 Каменським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць. На підставі ст. 71 КК України приєднано частково невідбутий строк 2 роки позбавлення волі за вироком від 24.12.2013 та призначено остаточне покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 14.09.2016 на підставі ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області умовно-достроково з невідбутим строком покарання 1 рік 5 місяців 14 днів;

?06.02.2019 Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

ОСОБА_6 30.08.24 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Будучи допитаним, як підозрюваний, ОСОБА_6 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю однак показів не надав.

Обґрунтованість підозри у вчиненні злочину ОСОБА_6 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні взаємопов`язаними між собою прямими доказами у сукупності, які містяться у наступних процесуальних джерелах: вилучених речових доказах, показаннях потерпілого ОСОБА_8 , протоколах затримання та впізнання від 29.08.2024, а також підтверджується іншими доказами.

У зазначеному випадку метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 є забезпечення виконання ним як підозрюваним, а в майбутньому, вірогідно, - і обвинуваченим, покладених на нього ст. 42 Кримінального процесуального кодексу процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам:

?переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

?вчинити інше кримінальне правопорушення;

?незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

?вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини;

?перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

При обрані запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід також врахувати те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, тому, усвідомлюючи міру покарання, яка йому загрожує у разі визнання його винним (від 7 до 10 років позбавлення волі), буде переховуватись від органів досудового розслідування з метою уникнення покарання, яке йому загрожує. Вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Встановлено, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків та потерпілого у вказаному провадженні, тобто перешкоджати їхньому з`явленню до органів досудового слідства, суду; примушування їх до відмови від давання показань, а також давання завідомо неправдивих показань шляхом погрози насильством, знищенням їх майна, а також погрожувати вчинити зазначені дії з помсти за раніше дані показання. Це підтверджує існування ризику, зазначеного у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Встановлено, що підозрюваний раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, може вчинити новий тяжкий злочин.

Це підтверджує існування ризику, зазначеного у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Тому, проаналізувавши всі наявні ризики, а також те, при яких обставинах ОСОБА_6 вчинив вказаний злочин, а саме зухвало, нехтуючи цінностями людини в умовах воєнного стану.

Також при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слід врахувати такі обставини:

1. ОСОБА_6 за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років;

2.у ОСОБА_6 відсутні місце роботи або навчання у м. Вінниці;

3. ОСОБА_6 самостійно не утримує недієздатних або обмежено дієздатних осіб, малолітніх дітей;

4. ОСОБА_6 є повнолітньою, дієздатною, працездатною особою, не похилого віку;

Будь-які можливості для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності або кримінального покарання на даній стадії кримінального провадження не встановлені.

Все вищевикладене в сукупності свідчить, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під варту підозрюваного та обмеження його конституційних прав, у даному випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

У зв`язку із викладеним, враховуючи особу підозрюваного, його антисоціальне становище, вважаю, що запобігти ризикам передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням максимального розміру застави.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримала.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив застосувати цілодобовий домашній арешт або зменшити розмір застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання слідчого, матеріали кримінального провадження, характеризуючі дані підозрюваного, прийшов до наступного висновку.

СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001101 від 29.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України.

29.08.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого: ч. 4 ст. 186 КК України тобто відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненим в умовах воєнного стану.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що на час розгляду клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України обґрунтована, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором при розгляді даного клопотання. Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання.

При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_6 , враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється, з метою уникнення покарання у виді позбавлення волі, який згідно з санкцією інкримінованої статті становить до 10 років, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (ч.4ст.95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків може існувати не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Враховуючи, що ОСОБА_6 відомі анкетні дані свідків та потерпілого, суд приходить до переконання, що з метою уникнення покарання, підозрюваний може здійснювати незаконний вплив на вказаних осіб.

Враховуючи, що ОСОБА_6 неодноразово судимий, наразі не працевлаштований, джерело доходу відсутнє, існує ризик, що перебуваючи на волі, він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан ОСОБА_6 .

В судовому засіданні захисником ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_5 надано копії свідоцтва про шлюб та свідоцтв про народження дітей, однак з пояснень ОСОБА_6 в судовому засіданні останній не проживає разом з сім`єю, а проживає з братом, таким чином соціально стримуючі фактори не підтверджені. Постійного місця проживання останній також не має, зі слів проживає у Київській області, однак доказів на підтвердження суду не надано.

Також суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вагомість наявних доказів вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення в умовах воєнного стану, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним, а також дані, що характеризують особу підозрюваного (раніше судимий, не працює), стан його здоров`я, який не виключає можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За змістом ст.131 КПК запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а відтак їх застосування має на меті досягнення дієвості цього провадження. Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, які вказані слідчим та доведені матеріалами справи. Тому, для досягнення мети застосування запобіжних заходів, на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним. Інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно із ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення (відкрите викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану), особу підозрюваного (раніше судимий, соціально стримуючі фактори відсутні, відсутнє постійне місце проживання, не працює), а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції № 1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання особи, тобто з 29.08.2024 по 27.10.2024 включно.

Одночасно визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

?прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

?не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

?утриматись від спілкування із особами, які являються свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;

?здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорта) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя