Справа № 524/6916/24
Провадження № 1-кп/524/631/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0001253 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Торез Донецької області, громадянки України, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 436-2, ч.3 ст. 436-2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 з метою обміну інформацією з невизначеним колом осіб у невстановлений в ході досудового розслідування час створила електронну сторінку (аккаунт) у загальнодоступній та соціально-орієнтованій інтернет-мережі «Одноклассники» за електронною адресою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » під мережевим псевдонімом « ОСОБА_6 », яка має електронне посилання: « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

28.05.2022 ОСОБА_5 , займаючи антиукраїнську позицію та підтримуючи дії держави-агресора (РФ) у проведенні агресивної війни проти України, маючи злочинний умисел, спрямований на поширення матеріалів, у яких міститься заперечення тимчасової окупації частини території України, реалізуючи та бажаючи довести його до кінця, і досягнути злочинну мету, а також доведення цих матеріалів до відома користувачів загальнодоступної та соціально-орієнтованої інтернет-мережі «Одноклассники», усвідомлюючи, що вона відвідується необмеженим колом осіб, перебуваючи за місцем своєї реєстрації та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи планшетний ПК марки «Lenovo» моделі «TB-X505F», здійснила поширення (репост) на власній електронній сторінці під мережевим псевдонімом « ОСОБА_6 » за електронним посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_3 » публікації шляхом репосту з особистої сторінки особи на ім`я « ОСОБА_7 » (російською), з групи « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (російською) з написом «Что творят бандеровские ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

Відповідно до висновку судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи № 2978 від 21.06.2024 проведеної експертами Полтавського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України, у даній публікації міститься висловлювання з лінгвістичними ознаками заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році та заперечення тимчасової окупації частини території України, а саме у висловлюваннях:

« Особа 1: Вчера они нас пытались уничтожить какой-то штукой импортной. Желательно конечно эти осколки чтобы вы забрали и передали в следственный комитет россии, чтобы они идентифицировали с чего они попытались нас.

Особа 2: Следователи будут работать сейчас.

Особа 1: Вот посмотрите вот оно дерево, от нашего дома, буквально 7 метров. Мы около этого дерева вчера собирали хворост и через 15 минут прилетела вот такая штука, которая взорвалась, причём характер осколков ,я просто могу, могу вам показать, вот осколки например с града, с миномета, с 80-го, с 55-го, с развертки. Вот эти осколки ни на что не похожи. Это импортные, причем характер стали, характер вот этих осколков показывает, что это чистый импорт. Мы просто успели забежать, успели забежать в подъезд, если бы нет, то вот ребенка убило, нас бы всех поубивало. Они нас пытаются уничтожить всеми силами .

«…..Особа 1: Вот несколько дней назад было как-то полегче, казалось что в Рубежном все затихло.

Особа 2: Да, было затишье. Уже вроде бы объявили день празднования победы, я не помню 13, 14.

Особа 1: А, день освобождения города.

Особа 2: Да, а сейчас это совсем по другому….»

Відповідно до вказаного висновку експерта інформація, наявна в наданому на дослідження текстовому матеріалі, має публічний характер, який передбачає її поширення для значного кола осіб.

Зміст даної публікацій доведений до відома та доступний до вільного перегляду невизначеному колу осіб користувачів загальнодоступної та соціально-орієнтованої інтернет-мережі «Одноклассники», які відвідували електронну сторінку « ОСОБА_6 », а також шляхом автоматичного сповіщення усіх користувачів вказаної соціальної мережі, котрі додані до розділу «Друзі» вищеназваного аккаунту.

Тобто, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних суспільно-небезпечних наслідків, з політичних та ідеологічних мотивів, з метою швидкого розповсюдження та донесення до необмеженого кола осіб інформації антиукраїнської спрямованості, 28.05.2022 здійснила поширення у загальнодоступній та соціально-орієнтованій інтернет-мережі «Одноклассники» матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році та заперечення тимчасової окупації частини території України.

Діючи повторно, 20.06.2022 ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи планшетний ПК марки «Lenovo» моделі «TB-X505F», здійснила поширення (репост) на власній електронній сторінці у загальнодоступній та соціально-орієнтованій інтернет-мережі «Одноклассники» під мережевим псевдонімом « ОСОБА_6 » за електронним посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_3 » публікації зі сторінки шляхом репосту з особистої сторінки особи на ім`я « ОСОБА_8 ДНР» (російською), з написом « ОСОБА_9 : У начала провала России на украине есть свои имена - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ».

Відповідно до висновку судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи № 2978 від 21.06.2024 проведеної експертами Полтавського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України, у даній публікації міститься висловлювання з лінгвістичними ознаками заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, а саме у висловлюваннях:

« Вот 8 лет рассказывали всякую чушь, на счёт того, что там богомерзкие хохлы, не так стали, не так сопротивлялись, не создали какие-то там организации, там по борьбе с нацистским режимом. Все восемь лет я объясняла на пальца, что первое, что сделал коллективный запад - совершил госпереворот и полностью превратил несчастную Украину в колонию - это ликвидировало самую малейшую возможность создания каких-либо структур, которые могли бы стать альтернативными, условно пророссийскими, когда я криком кричала как вы можете поддерживать эту ОПЗЖ, этого барыгу Медведчука? Что вы вообще творите, они такие же пророссийские как я балерина большого театра, это сброд барыг и криптобандеровцев. Зачем вы на них ставите? Но вот мы доставились на ОСОБА_12 , что теперь, хорошо хоть не собираются больше менять, сказали, что вот наверное не будет. Вообщем, полный тотальный провал политики, у этого провала есть имена ОСОБА_10 , ОСОБА_13 и ОСОБА_12 . И никто это собственно говоря никогда не скрывал. Малейшая попытка об этом вообще сказать-рассказать наталкивалась, типа «жираф большой, ему видней», «мудрый граф, ты смотришь в даль, но мудрей нас государь» - всё по классике, ничего не меняется. И малейшие, хоть какие-то попытки объяснить, что давайте делать что-то альтернативное, вы видите план «А» не работает, давайте как-то вот поменяем Медведчука на кого-нибудь? «Нет мы работаем с Украиной только через Медведчука» - и хоть застрелись, повесся и убейся об стену. Сколько людей проходили просто пытались хоть что-то сделать, хоть какие-то альтернативные планы дать, - нет вот только так работают и все! И вот этот результат, его не могло быть другого, этот результат мог быть только таким и никаким ??? Я на федеральных каналах 100 раз говорила, пыталась во всяком случае, если мне давали хоть пару слов сказать, я это все говорила, ну чаще всего, не давали».

Питання: «Скажите, пожалуйста, сейчас что нам делать, потому что мы в такой патовой ситуации вперед очень трудно и назад нельзя, на ваш взгляд?»

Відповідь: «Ну только вперёд, тут уже бы никаких других вариантов. Где бы не прошла граница, если она не пройдёт по как-бы географической нынешней границе колонии Украина, потому что страну Украина, она то есть, но вместо государства, там просто квазигосударственное образование и колония. Где бы не прошла эта граница, останавливаться просто нельзя, их надо снести в ноль, а дальше уже разбираться, что делать. Ну с учетом того, как медленно все это движется, я даже не знаю, че сказать. Вот сегодня целый день мне писали донецкие «Таня ты в курсе, что нас просто изничтожают третью неделю подряд?». Просто прилетает туда - куда никогда не прилетало. Прилетает в самый центр города. Вот в крытый рынок, на который я ходила каждый день, в прошлом году, туда никогда ничего не прилетало, а сейчас прилетает. Прилетает по Алчевску, прилетает по Макеевке, и ничего нельзя сделать, просто потому, что артиллеристы нациков бьют под белый свет…

Питання: «Сейчас совершенно не понятно, почему мы все-таки не можем отодвинуть украинские войска иии…выбить их с Авдеевки, допустим, которая рядом с Донецком?»

Відповідь: «Рассказываю и рассказывала всё это время, когда они в динамике там копали и бетонировали окопы, создавали все эти огневые точки, завозили туда невероятное количество оружия, боеприпасов, мы это все говорили, что там такой укрепрайон, что об него просто можно убиться, сточить всю пехоту до артиллерии, а дальше, кто его знает, че делать. Вот творится что сейчас - народная милиция должна быть у днр 40 000, а их почему-то только 20 000. Где все остальные? Где снаряжения? Люди воюют голые, босые, простоволосые и с носинками ???. Нет ни беспилотников, ни раций, ни оружия, ни каких-то так планшетов, по которым артиллеристы работают. Вот сейчас все кто возит вот эту вот волонтёрку военного назначения, они в шоке, они какими-то тайными тропами из Китая завозят эти БОАФЕНГИ, МАВИКИ, это всё остальное. Ещё и таможня чинит препятствия, потому что грузы двойного назначения, взятки, кошмар и полная неразбериха. Более того, не только у народной милиции этого всего нет, нет также и у регулярной российской армии. Беспилотников критически мало. Нет связи, нет обычных раций. А у нациков все есть. У них все хорошо, у них все чудесно. И вот как? Люди воюют просто на энтузиазме и только потому, что это их Родина.

Питання: « ОСОБА_14 по своим ??? о контрнаступления со стороны Украины?»

Відповідь: «Ну, честно говоря, я в сомнениях, потому что там тоже проблемы, вот постоянно пишут посты и я отслеживаю и другую сторону, как говорится тоже, что вот мы собирались там какую-нибудь машину подогнать в подразделения, а там всех уже убили, там уже никого нет. То есть, там тоже свои проблемы, то есть у нас же ж братские народы, как говорится. Поэтому и с одной, и с другой стороны, для кого-то война, кто-то убивается просто вот всё отдает для фронта, для победы, а для кого-то это возможность помародёрить на волонтерачке, задрать цены на броники, на рации, на мавики и еще там что-нибудь. Кому война- кому мать родна, а кто-то действительно убивается вовлекается и старается сделать всё что может. И с одной, и с другой стороны хватает и тех, и других. Поэтому, я сомневаюсь, честно говоря, в контрнаступлении, разве что уж как-то совсем немерено оружия загонят наши западные уважаемые партнёры, ну кто будет из него стрелять собственно? Сейчас вот перемалывают младший командный состав, на сколько я понимаю, вот тоже ж общаюсь с теми, кто попал в плен, они ж звонят домой, рассказывают как чего… то есть мне проще, потому что я с обеими сторонами общаюсь. В общем, везде одинаково печально, и кто в итоге окажется круче, это как бы большой вопрос. Ну чисто объективно, поскольку россия больше и богаче, по идее, как…должна победить россия. Но коллективный запад, до тех пор пока воюют с помощью украинских солдатиков, в виде зомби, ну поставляет им и связь. Вот пожалуйста, сидели себе эти бункерные крысы, азовские, у них все нормально было со связью. У них интернет был лучше, чем у меня в Дохабе. У них было все прекрасно, а парни из народной милиции вообще не имели никакой связи, они к какому-то «Киевстару» подключались, это же вообще, это просто полный абсурд. ».

Відповідно до вказаного висновку експерта інформація, наявна в наданому на дослідження текстовому матеріалі, має публічний характер, який передбачає її поширення для значного кола осіб.

Зміст даної публікацій доведений до відома та доступний до вільного перегляду невизначеному колу осіб користувачів загальнодоступної та соціально-орієнтованої інтернет-мережі «Одноклассники», які відвідували електронну сторінку « ОСОБА_6 », а також шляхом автоматичного сповіщення усіх користувачів вказаної соціальної мережі, котрі додані до розділу «Друзі» вищеназваного аккаунту.

Тобто, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних суспільно-небезпечних наслідків, з політичних та ідеологічних мотивів, з метою швидкого розповсюдження та донесення до необмеженого кола осіб інформації антиукраїнської спрямованості, 20.06.2022 повторно здійснила поширення у загальнодоступній та соціально-орієнтованій інтернет-мережі «Одноклассники» матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст. 436-2 та за ч.3 ст. 436-2 КК України.

26.06.2024 року між прокурором ОСОБА_3 і обвинуваченою ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнала себе винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 436-2 та за ч.3 ст. 436-2 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч. 2 ст. 436-2 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки позбавлення волі без конфіскації майна, за ч.3 ст. 436-2 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим буде призначено остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна та на підставі ст. 75 КК Украни звільнено від відбування покарання з випробуванням.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначила, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченій узгоджене сторонами покарання.

Захисник ОСОБА_4 також вважала можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, при цьому обвинуваченою вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз і в її присутності.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винною себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 436-2, ч.3 ст. 436-2 КК України визнала повністю, вказавши, що час, місце та спосіб скоєння нею кримінальних правопорушень, описаних в обвинувальному акті, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і вона їх у повному обсязі підтверджує. Укладаючи відповідну угоду про визнання винуватості, вона цілком розуміла надані їй законом права, а також розяснені судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. Крім того обвинувачена вказала, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена нею з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 436-2, ч.3 ст. 436-2 КК України , які згідно ст. 12 КК України, є кримінальним нетяжким та тяжким злочинами.

При цьому судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 .

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався та суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу.

Враховуючи вимоги ч.4 ст.174КПК України арешт накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 26.07.2023 року на тимчасово вилучене майно підлягає скасуванню.

У кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування, а саме витрати за проведення судової -лінгвістичної експертизи у розмірі 22718,40 грн. і витрати за проведення судової компьютерно технічної експертизи у розмірі 4779,60 грн.

Захисником заявлено клопотання про зменшення обвинуваченій розміру процесуальних витрат, які становлять 27498 грн. з огляду на тяжкий матеріальний стан, зокрема, що обвинувачена є пенсіонеркою, отримує пенсію в розмірі 6633,16 грн, більшу частину якої він витрачає на лікування та комунальні послуги.

Відповідно до положень ч. 1ст. 119 КПК Українисуд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого)за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

Суд, враховуючи те, що обвинувачена є людиною похилого віку, не працює, є пенсіонеркою та іншого доходу не має, зважаючи на майновий стан та стан здоров`я обвинуваченої, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, та вважає за можливе зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат та стягнути з ОСОБА_5 витрати пов`язані із залученням експертів в розмірі 9000 грн.

Відповідно до п. 4 ч. 1ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.. 100 КПК України. При цьому, відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 96-1, п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України речові докази, а саме планшет «LENOVO» моделі «ТВ-Х505F» підлягає спеціальній конфіскації, як зняряддя вчинених кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати суд розподіляє на підставі ст. 124 КПК України.

Цивільний позов не пред`являвся.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 469, 472, 474 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченою ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 , укладену 26 червня 2024 року.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 436-2, ч.3 ст. 436-2 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання:

- за ч. 2 ст. 436-2 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки без конфіскації майна,

- за ч.3 ст. 436-2 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_15 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк 1 (один) рік 6(шість) місяців, поклавши відповідно до ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів на суму 9000 грн. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 26.07.2023 року на тимчасово вилучене майно скасувати.

Речові докази: планшет «LENOVO» моделі «ТВ-Х505F» - конфіскувати в порядку спеціальної конфіскації на підставі ст.. 96-1, 96-2 КК України, як такий, що був використаний як зняряддя вчинення кримінальних правопорушень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_16