Справа № 626/2731/24
Провадження № 1-кп/626/271/2024
Красноградський районний суд Харківської області
В И Р О К

Іменем України

05 серпня 2024 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 , розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №0000631 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Федорівка, Карлівського району, Полтавської області, громадянин України, українець, має середню освіту, неодружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1, 2 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 09.06.2024 р. приблизно о 21:00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , де між ним та ОСОБА_4 виник раптовий конфлікт, в ході якого ОСОБА_3 стоячи навпроти гр. ОСОБА_4 , наніс один удар ногою в область правого боку, після чого правою рукою зжатою в кулак наніс один удар в лівий бік корпусу, чим завдав ОСОБА_4 тілесні ушкодження.

Так ОСОБА_3 , в ході даного конфлікту, який виник на ґрунті неприязних відносин, діючи з прямим умислом, направленим на заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_4 , а саме нанесенні тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання наніс тілесні ушкодження ОСОБА_4 , у вигляді тупої травми живота та садин лівої верхньої кінцівки, які утворились від дії тупих твердих предметів.

По ступеню тяжкості вказане ушкодження відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень згідно п. п. 2.3.2 б, 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6.

Крім того, ОСОБА_3 19.06.2024 р. приблизно о 23:00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , де між ним та ОСОБА_5 виник раптовий конфлікт, в ході якого ОСОБА_3 наніс гр. ОСОБА_5 , котра в той момент знаходилася в лежачому положенні в ліжку 2-3 удари кулаком правої руки в область обличчя, а саме в область носу, чим завдав останній тілесні ушкодження.

Так ОСОБА_3 , в ході даного конфлікту, який виник на ґрунті неприязних відносин, діючи з прямим умислом, направленим на заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_5 , а саме нанесенні тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання наніс тілесні ушкодження ОСОБА_5 , у вигляді перелому кісток носу, які утворились від дії тупих твердих предметів.

По ступеню тяжкості вказане ушкодження відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я згідно п. п. 2.3.2 б, 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані:

- за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження(епізод від 09.06.2024 року);

- за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я(епізод від 19.06.2024 року).

Частинами 2, 3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором ОСОБА_6 долучено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1, 2 ст.125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також до обвинувального акту прокурором долучено заяви потерпілихо та обвинуваченого про роз`яснення їм положень ч.2 ст.302 КПК України, а саме про те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, на що вони погодились та надали згоду на розгляд обвинувального акту без проведення судового розгляду в судзасіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в заяві ОСОБА_3 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі є добровільною та висловленою без будь-якого примусу.

Добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваного, його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутністю підтверджено підписом в заяві обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 з якою він уклав договір.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Від потерпілого також мається заява, відповідно до якої йому роз`яснено положення ч.2 ст.302 КПК України і він також надає згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, та те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, а також приймаючи до уваги його заяву, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, який надав свою згоду в присутності захисника, з урахуванням клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене:

- ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження(епізод від 09.06.2024 року);

- ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я(епізод від 19.06.2024 року).

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 та ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження та за ч.2 та ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд керується ст.50, 65-68 КК України, яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами і не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття у вчиненому, відсутність будь яких претензій з боку потерпілих.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлені.

Враховуючи обставину, яка пом`якшує покарання, особу винного, зокрема те, що на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особливості й обставини вчинення кримінального проступку, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 міру покарання в межах, встановлених в санкції ч.1, 2 ст.125 КК України.

З огляду на те, що обвинувачений ніде не працює, грошей вільних не має, суд вважає за недоцільне визначити йому покарання у виді штрафу, в той же час ОСОБА_3 має достатньо вільного часу для того, щоб принести користь територіальній громаді, саме тому суд призначає покарання у виді громадських робіт, яке необхідне і достатнє для його виправлення і перевиховання та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 вказаного Кодексу, визначена вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім того, оскільки ОСОБА_3 скоїв кілька кримінальних правопорушень, то суд вважає за необхідне застосувати положення ч.1 ст.70 КК України, призначивши йому покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим.

Речові докази та витрати за проведення експертизи - відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.381-382, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 та ст.125 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.125 КК України у виді 120 (сто двадцяти) годин громадських робіт;

-за ч.2 ст.125 КК України у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим у вигляді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області впродовж 30 днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя