Справа № 333/3081/24
Провадження № 1-кп/333/620/24
ВИРОК

Іменем України

04 липня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження № 0000247, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 лютого 2024 року, відносно:

ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Макіївка, Донецької області, громадянки України, із неповною середньою освітою, незаміжньої, яка є багатодітною матір`ю, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

- за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 185 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

захисник - адвокат ОСОБА_5 ,

потерпіла - ОСОБА_6 ,

обвинувачена - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

05.02.2024 року, приблизно о 12 год. 57 хв., ОСОБА_3 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає та її дії залишаються ніким непоміченими, з метою особистого збагачення, знаходячись у приміщенні магазину «Єва», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 87 , знайшла банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 з розрахунковим номером ( НОМЕР_2 ), що належить потерпілій ОСОБА_6 , підняла з поверхні підлоги банківською картку, ОСОБА_3 , не вчинила жодних дій щодо встановлення власника картки чи її повернення, а покинула місце події.

Після чого, 05.02.2024 року, приблизно о 13 год. 17 хв., маючи у користуванні раніше знайдену банківську картку № НОМЕР_1 з розрахунковим рахунком ( НОМЕР_2 ), що емітована АТ КБ «Приватбанк» та яка належить потерпілій ОСОБА_6 , не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код), встановлений держателем, тобто для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, а також знаючи про встановлений ліміт транзакції, що не потребував підтвердження пін-кодом, знаходячись у приміщенні магазинів «М`ясо є», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 85 , «Україна», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 87 , «Космозоо», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 100 , «Рушничок», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 100 , «Аптека 7», яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 87 , «Єва», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 87 , «Бой», який розташований за адресою м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 38 , «Товари для дому», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 100-а , «Дари океану», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 98 , «Галя Балувана», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 87 , викрала з банківського рахунку потерпілої ОСОБА_6 грошові кошти шляхом безконтактного розрахунку за товари через платіжні термінали, а саме:

05.02.2024 року о 13 год. 17 хв., викрала з банківського рахунку потерпілої грошові кошти у сумі 11,00 грн., розрахувавшись за товари у магазині, якими розпорядилась на власний розсуд;

05.02.2024 року о 13 год. 19 хв., викрала з банківського рахунку потерпілої грошові кошти у сумі 212 грн. 60 коп., розрахувавшись за товари у магазині, якими розпорядилась на власний розсуд;

05.02.2024 року о 13 год. 23 хв., викрала з банківського рахунку потерпілої грошові кошти у сумі 44,00 грн., розрахувавшись за товари у магазині, якими розпорядилась на власний розсуд;

05.02.2024 року о 13 год. 24 хв., викрала з банківського рахунку потерпілої грошові кошти у сумі 50,00 грн., розрахувавшись за товари у магазині, якими розпорядилась на власний розсуд;

05.02.2024 року о 13 год. 37 хв., викрала з банківського рахунку потерпілої грошові кошти у сумі 60,00 грн., розрахувавшись за товари у магазині, якими розпорядилась на власний розсуд;

05.02.204 року о 13 год. 52 хв., викрала з банківського рахунку потерпілої грошові кошти у сумі 821,00 грн., розрахувавшись за товари у магазині, якими розпорядилась на власний розсуд;

05.02.2024 року о 13 год. 57 хв., викрала з банківського рахунку потерпілої грошові кошти у сумі 420,00 грн., розрахувавшись за товари у магазині, якими розпорядилась на власний розсуд;

05.02.2024 року о 14 год. 00 хв., викрала з банківського рахунку потерпілої грошові кошти у сумі 561,00 грн., розрахувавшись за товари у магазині, якими розпорядилась на власний розсуд;

05.02.2024 року о 14 год. 10 хв., викрала з банківського рахунку потерпілої грошові кошти у сумі 521,00 грн., розрахувавшись за товари у магазині, якими розпорядилась на власний розсуд;

05.02.2024 року о 15 год. 15 хв., викрала з банківського рахунку потерпілої грошові кошти у сумі 1 470 грн. 94 коп., розрахувавшись за товари у магазині, якими розпорядилась на власний розсуд;

05.02.2024 року о 15 год. 41 хв., викрала з банківського рахунку потерпілої грошові кошти у сумі 256,00 грн., розрахувавшись за товари у магазині, якими розпорядилась на власний розсуд;

05.02.2024 року о 16 год. 00 хв., викрала з банківського рахунку потерпілої грошові кошти у сумі 288,00 грн., розрахувавшись за товари у магазині, якими розпорядилась на власний розсуд;

05.02.2024 року о 16 год. 08 хв., викрала з банківського рахунку потерпілої грошові кошти у сумі 379 грн. 30 коп., розрахувавшись за товари у магазині, якими розпорядилась на власний розсуд;

05.02.2024 року о 16 год. 12 хв., викрала з банківського рахунку потерпілої грошові кошти у сумі 206 грн. 70 коп., розрахувавшись за товари у магазині, якими розпорядилась на власний розсуд;

05.02.2024 року о 16 год. 14 хв., викрала з банківського рахунку потерпілої грошові кошти у сумі 173,00 грн., розрахувавшись за товари у магазині, якими розпорядилась на власний розсуд, а всього на загальну суму 5 474 грн. 54 коп.

2. Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винною у вчиненні якого визнається обвинувачена.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, - що кваліфікуються як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

3. Позиція обвинуваченої.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину в обсязі пред`явленого їй обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України визнала повністю, та підтвердила суду, що вчинила кримінальне правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставинах. Не оспорювала фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, дати, часу, місця вчинення епізоду злочинної діяльності, майна, яким заволоділа, правової кваліфікації свого діяння. Зазначила, що 05.02.2024 року, у денний час доби, у магазині «Єва», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 87 , на підлозі вона знайшла банківську картку АТ КБ «Приватбанк» та забрала з собою, не намагаючись встановити власника цієї картки. В той же день, вона розраховувалась даною карткою в магазинах та аптеці, купляючи різні товари, продукти та ліки, усвідомлюючи той факт, що витрачає чужі гроші. Під час розгляду справи у суді вона відшкодувала потерпілій матеріальну шкоду, яку вона спричинила своїми протиправними діями, вибачила перед останньою. У скоєному щиро кається.

4. Докази на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначила, що обвинувачена відшкодувала їй матеріальну шкоду в розмірі 5 000,00 грн., попросила вибачення, тому на призначенні судом останній суворого покарання, пов`язаного з позбавленням волі, вона не наполягає.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважав за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечували всі учасники судового провадження, які пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими, суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Пунктом 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» визначено, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) «Девеер проти Бельгії» (Deweerv. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що позиція обвинуваченої ОСОБА_3 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

Відтак, за погодженням з усіма учасниками судового провадження, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої та стосуються речових доказів у справі.

5. Висновок суду щодо винуватості обвинуваченої.

Під час допиту обвинувачена не заперечувала, що саме вона здійснила крадіжку коштів з банківської картки потерпілої ОСОБА_6 , за вказаних в обвинувальному акті обставинах, і беззаперечно визнала свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Покази обвинуваченої суд вважає такими, що повністю відповідають фактичним обставинам, встановленим судом, а також дослідженим матеріалам кримінального провадження, тому розцінює їх як достовірні, приймає як доказ її вини і вважає, що вони в сукупності з дослідженими в ході судового слідства доказами можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.

За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення і кваліфікує дії останньої за ч. 4 ст. 185 КК України як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

6. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, відшкодування матеріальної шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

7. Мотиви призначення покарання.

За п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд, згідно зі ст. 65 КК України, враховує межі, установлені санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу винної, її ставлення до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують покарання і відсутність обставин, що його обтяжують.

Санкцією ч. 4 ст. 185 КК України передбачено позбавлення волі на строк від п`яти до восьмі років. За ступенем тяжкості вчинене кримінальне правопорушення, згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Суд враховує ставлення обвинуваченої до скоєного, що полягає у повному визнанні винуватості та добровільному відшкодуванні потерпілій матеріальної шкоди, дані, що характеризують особу винної - раніше не судима, має неповну середню освіту, її стан здоров`я - на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, соціальні зв`язки - незаміжня, має на утриманні шість неповнолітніх дітей - ОСОБА_7 , 2006 року народження, ОСОБА_8 , 2007 року народження, ОСОБА_9 , 2009 року народження, ОСОБА_10 , 2011 року народження, ОСОБА_11 , 2014 року народження, ОСОБА_12 , 2019 року народження, думку потерпілої, яка не наполягала на призначенні ОСОБА_3 суворого покарання.

За сукупності вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі, та застосувати ст. 75 КК України і звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням. При цьому, з урахуванням всіх вищенаведених обставин суд вважає за доцільне встановити тривалість іспитового строку в нижчих межах ч. 4 ст. 75 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення нею кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, відсутні.

Підстав для застосування до обвинуваченої положень статей 69 чи 69-1 КК України суд не вбачає.

7. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, арешт, накладений ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.02.2024 року майно, вилучене в ході проведення огляду предмету від 19.02.2024 року, а саме: жіночу сумку чорного кольору, скасувати.

Запобіжний захід обвинуваченій у даному кримінальному провадженні не обирався, клопотань про його обрання заявлено не було.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 50, 56, 65-67, ч. 4 ст. 185 КК України, ст. ст. 100, 318, 322, ч. 3 ст. 349, 368, 371, ч. 2, 3 ст. 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі якої призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 лютого 2024 року, на майно, вилучене в ході проведення огляду предмету від 19 лютого 2024 року, а саме: жіночу сумку чорного кольору - скасувати.

Речові докази по справі:

-диск для лазерних систем зчитування марки «НР», формату «DVD-R», об`ємом пам`яті на 4,7 ГБ, сірого кольору, упакований до паперового конверту, виписку по картці/рахунку НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC9 від 12.09.2017 року за період 05.02.2024 року - 05.02.2024 року на 3 арк., що зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження;

-жіночу сумку чорного кольору, з ланцюжком на плече, поміщена до паперового конверту, що належить ОСОБА_3 , що знаходиться на зберіганні у камері зберіганні речових доказів відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області - повернути ОСОБА_3 за належністю;

-мобільний телефон марки «Nokia», моделі 23.4», у корпусі блакитного кольору, у прозорому силіконовому чохлі, з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Водафон» з абонентським номером « НОМЕР_4 », ІМЕІ (1): НОМЕР_5 , ІМЕІ (2): НОМЕР_6 , переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити останній за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1