УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в місті Одесі клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001304 від 02.10.2024 за ч.4 ст.189 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001304 від 02.10.2024 за ч.4 ст.189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з кінця вересня 2024 року по теперішній час невстановлена група осіб із погрозою застосування насильства відносно потерпілих мешканців м. Одеси, в умовах воєнного стану вимагають у останніх з погрозою насильства грошові кошти за не доставку до ТЦК, не проходження ВЛК та з подальшим не направленням в зону бойових дій.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється щодо 3 кримінальних правопорушень вчинених відносно потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що до вчинення вказаних кримінальних правопорушень причетна група осіб, до складу якої входить Балута ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який діючи спільно з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно із заздалегідь розробленим планом, представляючись співробітниками поліції та співробітниками ТЦК з погрозою насильства, заволоділи грошовими коштами потерпілих.

05.11.2024 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України, в порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час затримання ОСОБА_9 самостійно видав мобільний телефон марки «Нокіа» у вимкненому стані, який упакованого до спеціального пакету № PSP 2302386.

Крім того, 05.11.2024 на підставі ухвали слідчого судді Київського РС м. Одеси проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення обшуку виявлено та вилучено наступне:

- зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, яку упаковано до спеціального пакету WAK1265773;

- чоловічі камуфляжні штани, які належать ОСОБА_9 , які упаковані до спеціального пакету QHY 0174277.

Слідчий просить накласти арешт на вилучене у ОСОБА_9 під час затримання та обшуку майно, посилаючись на те, що є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та може зберігати на собі сліди скоєного злочину та має суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт у його відсутність.

Представник власника майна ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_11 також просив розглянути клопотання за його відсутності, заперечував проти його задоволення.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, якими слідчий обґрунтовує підстави його задоволення, оцінивши всі обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Накладення арешту на майно, про яке йдеться у клопотанні слідчого, потрібно для проведення його огляду з метою належної фіксації інформації, яка має доказове значення у кримінальному проваджені, та проведення відповідних криміналістичних експертиз.

Зв`язок даного майна із вчиненням злочинів, передбачених ч.4 ст.189 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що на даній стадії кримінального провадження існують достатні підстави для накладення арешту на зазначене майно, які виправдовують таке втручання у право власності та є співрозмірним із завданнями кримінального провадження. Враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання підлягає задоволенню, а захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001304 від 02.10.2024 за ч.4 ст.189 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, видане ОСОБА_9 05.11.2024 під час затримання в порядку ст. 208 КПК України, а також вилучене 05.11.2024 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-мобільний телефон марки «Нокіа», який упакованого до спеціального пакету № PSP 2302386.

- зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, яку упаковано до спеціального пакету WAK1265773;

- чоловічі камуфляжні штани, які належать ОСОБА_9 , які упаковані до спеціального пакету QHY 0174277.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ відділу поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1