Справа № 481/1579/24
Провадж.№ 1-кс/481/579/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2024 слідчий суддя Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новий Буг клопотання прокурора Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 на підставі матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000469 від 16.09.2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

17.09.2024 року до Новобузького районного суду Миколаївської області надійшло клопотання прокурора Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про арешт майна, в обґрунтування якого зазначено, що у провадженні СВ ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000469 від 16.09.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України.

16.09.2024 до ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення про те, що до приймального відділення КНП «Новобузька багатопрофільна лікарня» було доставлено мешканця с. Ганнівка Баштанського району Миколаївської області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тілесними ушкодженнями. Виїздом СОГ на місце події встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 16.09.2024 близько 14.00 год. перебуваючи за кермом власного автомобіля Mercedes-Benz Vito 112, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на польовій дорозі біля с. Ганнівка Баштанського району Миколаївської області, здійснюючи рух на вказаному транспортному засобі заднім ходом, не стежив за дорожньою обстановкою, та здійснив наїзд транспортним засобом на ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП ОСОБА_4 госпіталізований до реанімаційного відділення КНП «Новобузька багатопрофільна лікарня».

16.09.2024 відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за № 0000469 від 16.09.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

16.09.2024 року ОСОБА_4 від тілесних ушкоджень, отриманих в ході ДТП, помер в реанімаційному відділенні, у зв`язку з чим, слідчим було винесено постанову про зміну кваліфікації кримінального правопорушення, з ч.1 ст.286-1 на ч.3 ст.286-1 КК України.

В ході проведення огляду місця події, що проводився 16.09.2024 на прилеглій території біля приймального відділення КНП «Новобузька багатопрофільна лікарня», що за адресою: м. Новий Буг, вул. Івана Огієнка 14, було оглянуто автомобіль типу мікроавтобус марки Mercedes-Benz VITO державний номерний знак НОМЕР_1 зі слідами пошкодження, характерними для ДТП з локалізацією у нижній та задній нижній частині автомобіля.

Вказаний транспортний засіб оглянуто та вилучено до ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області за адресою: м. Новий Буг, вул. Ярослава Мудрого 6.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , автомобіль марки Mercedes-Benz VITO державний номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_6 .

17.09.2024 слідчим СВ ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області автомобіль марки Mercedes-Benz VITO державний номерний знак НОМЕР_1 , визнано речовим доказом.

Враховуючи те, що вищевказаний автомобіль є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та з метою збереження речових доказів прокурор вважає за необхідне накласти арешт на зазначене майно.

В судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив справу слухати без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно обґрунтоване і підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ч.3 зазначеної статті, в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, підстави для накладення арешту з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч.2 ст.170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна і можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.

Крім того, згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим (прокурором) вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Диспозиція ч.3 ст.286-1 КК України передбачає кримінальну відповідальність за діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст. 286-1 КК України кримінальна відповідальність настає за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Як вбачається з матеріалів в провадженні ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000469, відомості про яке внесені 16.09.2024 року до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.09.2024 близько 14.00 год. перебуваючи за кермом власного автомобіля Mercedes-Benz Vito 112, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на польовій дорозі біля с. Ганнівка Баштанського району Миколаївської області, здійснюючи рух на вказаному транспортному засобі заднім ходом, не стежив за дорожньою обстановкою, та здійснив наїзд транспортним засобом на ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП ОСОБА_4 госпіталізований до реанімаційного відділення КНП «Новобузька багатопрофільна лікарня». 16.09.2024 року ОСОБА_4 від тілесних ушкоджень, отриманих в ході ДТП, помер в реанімаційному відділенні

В ході проведення огляду місця події, що проводився 16.09.2024 на прилеглій території біля приймального відділення КНП «Новобузька багатопрофільна лікарня», що за адресою: м. Новий Буг, вул. Івана Огієнка 14, було оглянуто автомобіль типу мікроавтобус марки Mercedes-Benz VITO державний номерний знак НОМЕР_1 зі слідами пошкодження, характерними для ДТП з локалізацією у нижній та задній нижній частині автомобіля.

Вказаний транспортний засіб оглянуто та вилучено до ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області за адресою: м. Новий Буг, вул. Ярослава Мудрого 6.

За постановою слідчого СВ ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП у Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 17.09.2024 року, визнано речовим доказом: автомобіль марки Mercedes-Benz VITO державний номерний знак НОМЕР_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що вилучений транспортний засіб має значення речового доказу, є знаряддям та предметом вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт вказаного майна з дотриманням строків, встановлених ч. 5 ст.171 КПК України

До клопотання прокурором додано: витяг з ЄРДР №0000469 від 16.09.2024 року, з якого убачається, що 16.09.2024 року було зареєстровано кримінальне провадження з попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ознаками, передбаченими ч.3 ст.286-1 КК України; рапорти чергового ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 від 16.09.2024 року; протокол огляду місця події від 16.09.2024 року; постанову слідчого СВ ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про визнання речовим доказом та передачу його на зберігання від 17.09.2024 року; протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.09.2024 року; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 16.09.2024 року, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 16.09.2024 року; копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Під час розгляду клопотання встановлено, що власником транспортного засобу Mercedes-Benz VITO державний номерний знак НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , є ОСОБА_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий суддя погоджується з думкою прокурора, що зазначене в клопотанні майно, підпадає під ознаки майна, передбаченого статтею 98 КПК України, відповідно до тієї фабули, яка зазначена у витягу з ЄРДР у вказаному кримінальному проваджені і ці обставини доведено прокурором доданими до клопотання доказами, а відтак існують реальні підстави для накладення арешту на це майно, яке вилучене за результатами огляду місця події від 16.09.2024 року, з метою збереження такого і використання його як доказів у кримінальному провадженні.

Разом з тим, необхідно зазначити, що на цьому етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Також, слідчий суддя, встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає вимогам ч.2 ст.170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника (володільця) майна, про які йдеться в клопотанні прокурора.

Отже, слідчий суддя, перевіривши вище зазначене майно, на яке прокурор просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане майно у вигляді заборони користування та розпорядження ним, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати наявність існування ризиків, передбачених ч.11 ст.170 КПК України.

Керуючись ст. 98,170-173 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт у вигляді заборони користування, розпорядження майном, вилученим 16.09.2024 в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000469 під час проведення огляду місця події, а саме на:

- автомобіль марки Mercedes-Benz VITO державний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , який зберігається на території ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, за адресою: Миколаївська область, м. Новий Буг, вул. Ярослава Мудрого, 6.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Відповідно ч. 1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1