Справа № 944/2323/24
Провадження №1-кс/944/432/24
24.06.2024 рокум.Яворів
до слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області надійшло вказане вище клопотання ОСОБА_3 , в якому він просить скасувати арешт, накладений на автомобіль марки «Nissan X-trail», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
В обґрунтування клопотання вказує на те, що на момент винесення ухвали про накладення арешту, автомобіль марки «Nissan X-trail», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належав ГО «Грузинський Національний Легіон». Зазначає, що підозрювані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не являються власниками вказаного транспортного засобу, а також транспортний засіб не є предметом злочину, оскільки підозрювані на вказаному транспортному засобі лише прибули до Яворівського району Львівської області, де здійснили кримінальне правопорушення.
Також підкреслює, що реєстрація автомобіля марки «Nissan X-trail», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ГО «Грузинський Національний Легіон», не приведе до втрати або будь-якого пошкодження майна та настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Яворівським РВП ГУ НП у Львівській області явку представника на судове засідання не забезпечено, слідчий СВ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву у якій просить проводити розгляд клопотання без його участі, щодо скасування арешту не заперечує.
Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе проводити судовий розгляд даного клопотання у відсутності учасників кримінального провадження.
З огляду на те, що учасники кримінального провадження в судове засідання не прибули, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.
Стаття 7 та 16 КПК України передбачають, що одними із загальних засад кримінального провадження є верховенство права, законність та недоторканість права власності.
Із змісту ч.1 ст.170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Положеннями ст.98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ч.3 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Відповідно до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
У відповідності до ч. 1ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею був вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю крім випадків, передбачених статтями 160-166,170-174 цього Кодексу.
Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що підстав для арешту зазначеного вище автомобіля, зокрема і тих, які стали підставою накладення арешту, станом на день розгляду клопотання, немає, а тому, беручи до уваги надані докази, клопотання слід задовольнити.
Керуючись ст.ст.174, 376 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1