1Справа № 335/4596/23 1-кп/335/330/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурорівОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
потерпілого ОСОБА_9
представника потерпілогоОСОБА_10
обвинуваченогоОСОБА_11
захисника ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000372 від 10.03.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Комиш-Зоря Куйбишевського району Запорізької області, громадянина України, одруженого, військовослужбовця, інспектора прикордонної служби 3 категорії (фахівець зв`язку) НОМЕР_1 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби (тип С) НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, який здобув середню спеціальну освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09 березня 2023 року, протягом дня, ОСОБА_11 , знаходячись за місцем свого мешкання, у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , вживав алкогольні напої спільно з раніше знайомою йому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В той же день, 09 березня 2023 року, в період часу з 16 години 14 хвилин до 22 години 14 хвилин, ОСОБА_11 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час сварки, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи намір на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, знаходячись у приміщенні кухні, з метою подолати опір потерпілої ОСОБА_13 , наніс невстановленими тупими предметами (руками, ногами або об`єктами навколишньої обстановки) або об такі тупі предмети, численні удари в ділянки обличчя, кистей, правого передпліччя, лівого коліна, чим спричинив потерпілій ОСОБА_13 садна у лівій скроневій ділянці та правої носогубної складки, синець правої виличної ділянки, синці на тильних поверхнях обох кистей, садно у середній третині тильної поверхні правого передпліччя, синець на лівому коліні, які являються легкими тілесними ушкодженнями.

Після цього, ОСОБА_11 , не зупинившись на досягнутому, без розриву в часі, діючи з метою доведення свого злочинного умислу, направленого на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_13 до кінця, повалив її на підлогу, схопив кистю правої руки за шию та почав її стискати з боків пальцями вказаної руки, чим спричинив травму шиї, а саме синець на правій передньо-бічній поверхні шиї, розміром 2,2*1 см, садно на лівій бічній поверхні шиї у верхній третині, розмірами 4*2,2 см з масивними крововиливами в м`яких тканинах; крововиливи у нервові зплетення під зовнішньою оболонкою сонних артерій; згинальний перелом правого великого рога під`язикової кістки; двобічні переломи великих рогів щитоподібного хряща, які являються тяжким тілесним ушкодженням, небезпечним для життя і у даному випадку викликали шокоподібну реакцію внаслідок травми «шокогенної зони» якою є ділянка синусу сонної артерії на шиї, що перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_13 , тим самим ОСОБА_11 умисно вбив ОСОБА_13 .

В той же час, ОСОБА_11 , діючи без розриву в часі, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця та безсумнівного спричинення смерті потерпілої шляхом непоодиноких натискань в ділянку грудної клітки ОСОБА_13 тупим твердим предметом з переважаючою травмуючою поверхнею (коліном, підошвою), в передню поверхню грудної клітки потерпілої, яка знаходилася у горизонтальному положенню обличчям догори та була фіксована задньою поверхнею грудної клітки до підлоги, чим спричинив множинні зливні крововиливи на рівні тіла грудини та у підключичних ділянках на ділянці 16*12 см з вираженою підшкірною емфіземою; крововилив у м`яких тканинах задньої поверхні грудної клітки та в міжлопатковій ділянці повздовж хребта; прямий (розгинальний) перелом грудини по зчленуванню рукоятки і тіла; конструкційні (згинальні) переломи ребер 2-7 ліворуч по середній пахвовій лінії, 2-8 праворуч по середньо-ключичній лінії з двобічними ушкодженнями пристінкової плеври; крововилив і розриви тканини легень у прикореневих відділах, підвищена її повітряність, які являються тяжким тілесним ушкодженням, небезпечним для життя.

Після цього, з метою приховування слідів вчиненого кримінального правопорушення та уникнення відповідальності за скоєне, ОСОБА_11 прибрав сліди кримінального правопорушення у приміщенні квартири, зібравши у полімерний пакет речі потерпілої ОСОБА_13 , пішов у двір АДРЕСА_3 , де у сміттєвий бак викинув зазначений пакет з речами, для того, щоб імітувати його вчинення іншою сторонньою особою, до швидкої медичної допомоги про подію не повідомив, а до поліції зателефонував лише о 00 год 51 хв 10 березня 2023 року, повідомивши при цьому про вчинення кримінального правопорушення невстановленою особою.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений вину у вчинені інкримінованого йому правопорушення не визнав, суду надав наступні показання.

З потерпілою ОСОБА_13 він познайомився наприкінці 2022 року в перукарні, в якій остання працювала перукарем. Невдовзі після Нового року вони почали зустрічатися, стали коханцями. В них були теплі стосунки, він робив їй подарунки. Він ніколи її не ображав, не піднімав на неї руки, оскільки це суперечить його поглядам. Потерпіла знала, що в нього є дружина, з якою він обіцяв розлучитися після закінчення війни. Вона ревнувала його до дружини та колишніх співробітниць, які інколи телефонували йому в її присутності.

09.03.2023 приблизно об 11 год 00 хв він повернувся додому після служби. З квартири він зателефонував ОСОБА_13 та домовився з нею про зустріч біля під`їзду будинку, в якому вона проживала. Приблизно о 12 год 00 хв вони зустрілися біля будинку потерпілої та попрямували разом в квартиру обвинуваченого. Вдома вони домовилися святкувати вдвох 8 березня. Після цього обвинувачений пішов в магазин за продуктами, а потерпіла залишилася в його квартирі. За півгодини обвинувачений повернувся, вони накрили на стіл та почали святкувати. На двох вони випили пляшку рому об`ємом 0,75 л. Під час вживання алкоголю вони вели бесіду. Приблизно о 20 год 00 хв вони вийшли на прогулянку перед будинком, оскільки потерпіла сильно сп`яніла і їй було необхідно подихати свіжим повітрям. Через 20 - 25 хв вони повернулися в квартиру обвинуваченого та продовжили застілля. Приблизно через годину обвинувачений запропонував потерпілій лягати спати та пішов готувати постіль. Підготувавши постіль, він приляг на ліжко та заснув. Приблизно за п`ять хвилин він прокинувся та покликав потерпілу, проте вона йому не відповіла. Повернувшись на кухню він побачив, що потерпіла спить на кухонному кутовому дивані, поклавши під голову подушку. Він погладив її за ногу та покликав по імені. Неочікувано для нього потерпіла різко здійнялася на ноги. За мить, стоячи обома ногами на дивані, ОСОБА_13 втратила рівновагу та почала падати на обвинуваченого, який стояв обличчям до неї між диваном та кухонним столом. Намагаючись підхопити потерпілу, він лівою рукою схопив її за кофту в ділянці грудей, проте не зміг її втримати. Впавши на підлогу перед диваном на спину обличчям догори, потерпіла однією ногою збила з ніг обвинуваченого і він повалився на неї. Під час падіння ліктем лівої руки, якою він продовжував тримати кофту потерпілої, він сильно натиснув на грудну клітину потерпілої, а долонею цієї ж руки він сильно натиснув на її шию. Потерпіла кілька разів здійняла руки до гори та завмерла. Трохи підтягнувши її до себе, оскільки її голова лежала під диваном, обвинувачений встановив, що потерпіла не дихає, пульс в неї не промацується, у зв`язку із чим він почав робити їй штучне дихання методом «рот до рота». Побачивши, що в потерпілої роздмухуються щоки, він зрозумів, що в неї пошкоджена шия і видихуване ним повітря не доходить до її легень. Піднявши підборіддя потерпілої, він продовжив робити їй штучне дихання. Після цього він відчув, що видихуване ним повітря почало надходити в її легені, проте ознак життя потерпіла не подавала. Далі він почергово видихував в неї повітря та робив непрямий масаж серця, натискаючи обома руками на її грудну клітину. Приблизно через п`ять хвилин з рота потерпілої пішла кров, а її обличчя посіріло. Зрозумівши, що його намагання марні, обвинувачений припинив реанімаційні заходи.

Усвідомивши, що ОСОБА_13 померла, його охопи жах. Потім він піднявся з підлоги, зібрав до пакету речі потерпілої, які були на кухні, зокрема халат, шампунь, зібрав посуд, що впав зі столу коли він зачепив його під час падіння, замів віником підлогу на кухні. Взуття, верхній одяг та інші речі потерпілої, що знаходилися в інших кімнатах він не чіпав, меблі на кухні не пересував. Мобільний телефон потерпілої він не знайшов та подумав, що вона його загубила на вулиці під час вечірньої прогулянки. Вдягнувши верхній одяг, він взяв пакет, до якого раніше поклав речі потерпілої, та вийшов на подвір`я перед будинком, де викинув пакет з речами в сміттєвий бак. Далі він намагався віднайти мобільний телефон потерпілої в місцях де вони гуляли ввечері. Не знайшовши телефон, він повернувся в квартиру. Згодом він вирішив повідомити своєму начальникові про те, що сталося. Оскільки начальник не відповів на його телефонний дзвінок, він зателефонував заступникові начальника та повідомив про те, що він причетний до вбивства. Заступник начальника порадив йому повідомити про подію в поліцію та пообіцяв, що приїде до нього. Потім, приблизно через годину після смерті ОСОБА_13 , він зателефонував в поліцію.

Яким чином на тілі ОСОБА_13 утворилися тілесні ушкоджень у вигляді саден та синців обвинувачений пояснити не зміг, припустивши, що садно на рівні правої носо-губної складки могло утворитися у потерпілої під час реанімаційних заходів, садна на обличчі та на передпліччі могли утворитися в результаті падіння на підлогу, синці на зап`ястках рук могли виникнути під час передсмертних конвульсій потерпілої, коли вона кілька разів здійняла руки до гори. Також обвинувачений припустив, що синяк на лівому коліні міг виникнути до подій того вечора, так як потерпіла йому повідомляла, що приблизно за тиждень до цього вона спіткнулася на вулиці та впала.

Обвинувачений пояснив, що він не здогадався викликати швидку медичну допомогу через те, що перебував у шоковому стані та був п`яний. Зателефонувавши в поліцію через годину після смерті потерпілої, він збрехав, що виявив в своїй квартирі труп потерпілої, повернувшись додому с прогулянки.

Обвинувачений наполягав, що смерть потерпілої настала в результаті нещасного випадку та через те, що вони обидва були у стані сп`яніння. Він не мав наміру її вбивати. Суду повідомив, що дуже жалкує, що так сталося. Під час виступу в судових дебатах та в останньому слові обвинувачений просив вибачення у потерпілого за те, що ненавмисно позбавив його матір життя.

Цивільний позов потерпілого визнав у повному обсязі та не заперечував проти його задоволення.

Незважаючи на таку позицію обвинуваченого, вина останнього у вчинені інкримінованого йому злочину повністю доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами, які узгоджуються між собою.

Потерпілий ОСОБА_14 , суду повідомив, що його мати ОСОБА_13 познайомилася з обвинуваченим у грудні 2022 року. З того часу обвинувачений та потерпіла почали зустрічатися, остання з періодичністю один раз на тиждень залишалася у обвинуваченого на ніч, готувала йому їжу, купувала подарунки на День народження. З обвинуваченим потерпілий познайомився 14.02.2023, коли він з матір`ю приходив до них додому. У лютому ОСОБА_13 скаржилася на погіршення самопочуття, проте ймовірних причин такого погіршення потерпілому не повідомляла. Він порадив їй звернутися до лікаря. Через деякий час потерпілий від знайомого ОСОБА_15 дізнався, що мати ходила до лікаря, а причиною її недомагання було те, що обвинувачений напередодні душив її подушкою. Проте, сама мати йому такого не казала.

В день смерті мати 09.03.2023 приблизно об 11 год 30 хв ОСОБА_13 пішла на зустріч до обвинуваченого.

В останній раз потерпілий спілкувався з нею по телефону 09.03.2023 о 20 год 30 хв. В ході розмови мати повідомила потерпілому, що має намір залишитися ночувати у обвинуваченого. Потерпілому здалося, що ОСОБА_13 перебувала в пригніченому стані під час зазначеної розмови.

10.03.2024 о четвертій годині потерпілому про смерть матері повідомили працівники поліції. На прохання співробітників поліції потерпілий надав їм коробку від мобільного телефону матері. Вранці цього ж дня потерпілий у супроводі працівників поліції попрямував до сміттєвих баків у дворі будинку АДРЕСА_4 та сміттєвого баку біля буд. № 141 по пр. Соборному, в яких поліцейськими були віднайдені речі потерпілої: халат, недопалки, гель для душу та якісь папери.

Потерплій в судовому засідання просив суд призначити обвинуваченому справедливе покарання на розсуд суду. Пред`явлений ним цивільний позов підтримав у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_15 суду повідомив, що познайомився з потерпілою у вересні 2020 році. Невдовзі після знайомства у них зав`язався роман , який тривав до серпня 2022 року. Після цього вони залишилися хорошими друзями.

В 15.02.2023 потерпіла зателефонувала йому та попросила про зустріч. В цей же день вона приїхала до нього додому і повідомила, що в неї з`явився коханець військовослужбовець на ім`я ОСОБА_17 . Останнім часом в них погіршилися стосунки на ґрунті ревнощів. ОСОБА_17 погрожував їй вбивством у разі, якщо він дізнається про наявність в неї іншого коханця. Також потерпіла повідомила, що одного разу в ночі вона прокинулася від того, що обвинувачений душив її подушкою. Свідок порадив їй звернутися до поліції із заявою про злочин, на що вона відповіла, що не хоче цього робити.

Свідок також повідомив суду, що потерпіла була дуже доброю людиною, завжди була готова прийти на допомогу. Алкогольними напоями потерпіла ніколи не зловживала, оскільки займалася спортом. За характером потерпіла була стриманою, агресії ніколи до оточуючих не проявляла.

З обвинуваченим свідок не знайомий. Проте потерпіла казала йому, що розповідала обвинуваченому про те, що між ними раніше були стосунки.

Суд визнає недопустимими показання потерпілого та свідка ОСОБА_15 в частині повідомлених ними обставин щодо погіршення стосунків потерпілої з обвинуваченим, погроз обвинуваченого потерпілій через ревнощі, спроби задушити потерпілу подушкою, оскільки зазначені обставини відомі ОСОБА_15 від потерпілої, а потерпілому від ОСОБА_15 , тобто є показаннями з чужих слів і не підтверджуються іншими наявними в матеріалах справи доказами.

З повідомлень начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 11.03.2024 (т. 1 а.с. 147, 148) вбачається, що 10.03.2023 о 00 год 27 хв обвинувачений повідомив заступнику начальника відділу прикордонної служби, що близько 00 год 15 хв на орендованій ним квартирі за адресою: АДРЕСА_5 виявлено тіло жінки-співмешканки без ознак життя.

Згідно рапорту з ІП «Єдиний облік» ІКС «Інформаційний портал Національної поліції України» від 10.03.2023 (т. 1 а.с. 145) 10.03.2023 о 00 год 51 хв до чергової частини ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від обвинуваченого надійшло повідомлення про те, що 1,5 години тому з вулиці прийшла знайома гр. ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заявник бачив на обличчі знайомої синець, кров та розбитий ніс. Потім повідомив, що був відсутній на протязі години, коли повернувся виявив знайому вбитою, яка лежить під столом на кухні. Двері до квартири були відчинені, слідів боротьби, записки або сторонніх предметів немає. Хто міг вчинити вбивство невідомо, в квартирі нікого крім знайомої не було.

Допитаний як свідок інспектор взводу № 1 роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_18 суду повідомив, що 10.03.2023 вночі він ніс служби з охорони громадського порядку в екіпажі з поліцейськими ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 .. В радіоефірі вони почули повідомлення про вбивство у Вознесенівському районі. Прибувши за адресою, зазначеною в повідомленні диспетчера, вони зайшли в під`їзд будинку, де на сходах їх зустрів обвинувачений та повідомив, що це він викликав поліцію. Обвинувачений пояснив, що він у своїй квартирі разом зі знайомою вживав алкогольні напої. Ввечері вони посварилися. Для того щоб вгамувати емоції та припинити сварку він вийшов з квартири на вулицю. Повернувшись після прогулянки додому, він виявив, що двері в квартиру відчинені, а в кухні на підлозі лежить тіло його знайомої без ознак життя. Обвинувачений під час спілкування з патрульними поліцейськими поводив себе дуже спокійно.

Допитаний як свідок інспектор взводу № 1 роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_20 суду повідомив, що на початку березня 2023 року в нічний час доби він в одному екіпажі з інспекторами ОСОБА_19 , ОСОБА_18 та ОСОБА_21 несли службу з охорони громадського порядку. Під час несення служби в радіоефірі вони почули повідомлення диспетчера про вбивство. Прибувши за адресою, повідомлену диспетчером, в під`їзді будинку вони зустріли ОСОБА_11 , який повідомив, що разом зі знайомою вони відпочивали та вживали алкогольні напої в його квартирі. Увечері вони посварилися. Для того щоб припинити сварку він пішов з квартири. Повернувшись через деякий час додому, він побачив, що двері в квартиру відчинені, а в кухні на підлозі лежить його знайома без ознак життя. Сторонніх осіб в квартирі не було. ОСОБА_11 поводився дуже спокійно. Свідок акож пояснив, що коли з дозволу обвинуваченого увійшов до квартири, він побачив, що в кухні на підлозі лежить труп жінки. В квартирі дуже чисто. Сліди вживання алкоголю, застілля відсутні, обстановка не порушена. Після виявлення трупу патрульні викликали на місце слідчо-оперативну групу.

Допитаний як свідок інспектор взводу № 1 роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_19 надав суду показання тотожні за змістом показанням свідка ОСОБА_22 . Крім того, свідок ОСОБА_19 повідомив, що під час обходу території навколо будинку в одному зі сміттєвих баків поліцейськими було виявлено полімерний пакет з халатом та іншими речами.

Допитаний як свідок інспектор Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_21 надав суду показання, тотожні за змістом показанням свідка ОСОБА_22 . Крім того, свідок ОСОБА_21 повідомив, що зайшовши за згодою ОСОБА_11 в квартиру в будинку АДРЕСА_6 він побачив, що перед їх приходом в зазначеній квартирі ймовірно прибирали, мили підлогу, оскільки було дуже чисто, слідів застілля та вживання алкогольних напоїв не було, а у ванній кімнаті стояло відро з водою та ганчіркою для миття підлоги.

Показання свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 . ОСОБА_22 є послідовними, логічними, не містять істотних розбіжностей, підтверджуються відомостями, що містяться на відеозаписах з нагрудних камер поліцейських, відтворених в судовому засіданні (т. 2 а.с. 108), та не суперечать показанням обвинуваченого, щодо відомостей, які він повідомив черговому поліції телефоном, відомостям, що викладені в рапорті інспектора взводу № 1 роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_19 (т. 1 а.с. 146).

Згідно протоколу огляду місця події від 10.03.2023 (т. 1 а.с. 151 - 179) слідчим на кухні квартири АДРЕСА_7 виявлено труп ОСОБА_13 . В протоколі докладно описана обстановка на місці події, положення трупу потерпілої, наявні на тілі потерпілої тілесні ушкодження. Крім того, зазначені обставини докладно зафіксовані на фотознімках, що додаються до протоколу. Огляд місця події в квартирі проведено до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР з письмової згоди обвинуваченого. Також, обвинувачений, в присутності якого проводився огляд, під відеозапис підтвердив надання ним згоди на огляд місця події в квартирі. В подальшому ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.03.2023 слідчому надано дозвіл на проведення обшуку вищезазначеної квартири в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 233 КПК України.

Доданий до протоколу огляду місця події від 10.03.2023 оптичний диск (т. 1 а.с. 179 зворот), на якому згідно протоколу мав би міститися відеозапис проведення огляду, в судовому засіданні відтворити не виявилось можливим.

В подальшому прокурором суду були надані копії відеозаписів огляду місця події (т. 2 а.с. 92), які були відтворенні в судовому засіданні. Заперечень щодо дослідження вищезазначених відеозаписів від учасників провадження не надходило. Сторона захисту повідомила, що надані прокурором відеозаписи, відповідають тим, що містилися на додатку до зазначеного протоколу у вигляді оптичного диску та відкривалися стороні захисту в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України.

З протоколу огляду місця події від 10.03.2024 (т. 1 а.с. 192 - 201) вбачається, що в ході огляду в сміттєвому баку навпроти будинку АДРЕСА_6 було виявлено флісовий пасок від халату бузкового кольору. В подальшому в ході огляду в сміттєвому баку біля буд. АДРЕСА_8 було виявлено полімерний пакет білого кольору, в якому знаходилися халат бузкового кольору, жіноча заколка жовтого кольору, гель для душу «Nivea», медичний препарат «Еспумізан», пачка від цигарок «LD», серветки зі слідами РБК. Останній огляд також проведено до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до приписів ч. 3 ст. 214 КПК України.

В протоколі огляду трупа від 10.03.2023 (т. 1 а.с. 205 - 214), проведеного слідчим у період часу з 09 год 30 хв до 11 год 00 хв 10.03.2023 в присутності понятих та за участю спеціаліста - судово-медичного експерта в приміщенні КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР, відображені хід та результати огляду трупа ОСОБА_13 , зокрема перелічені виявлені на тілі померлої тілесні ушкодження.

Згідно відомостей, що містяться в протоколі огляду від 15.03.2023 (т. 1 а.с. 248 - 250а) оптичного носія інформації з відомостями, вилученими в ході тимчасового доступу до речей та документів в приміщенні ПрАТ «ВФ Україна» (протокол тимчасового доступу до речей та документів від 06.04.2023 (т. 1 а.с. 240 - 241) та ПрАТ «Київстар» (протокол тимчасового доступу до речей та документів від 10.05.2023 (т. 1 а.с. 242 - 243), мобільні номери телефонів, що перебували в користуванні обвинуваченого ОСОБА_11 та потерпілої ОСОБА_13 в період часу з 11 год 20 хв до 23 год 50 хв 09.03.2023 безперервно перебували за однією адресою: АДРЕСА_9 ).

З лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причини смерті (т. 2 а.с. 110) вбачається, що смерть ОСОБА_13 настала 10.03.2023 внаслідок тупої травми шиї та грудної клітки з ушкодженням внутрішніх органів.

Згідно висновка медичної експертизи № 1374 від 10.04.2023 . (т. 2 а.с. 111 - 118) смерть ОСОБА_13 настала від поєднаної тупої травми шиї та грудної клітки, яка супроводжувалася синцем, садном на бічних поверхнях шиї з масивними крововиливами у підлеглі м 'які тканини, судинно-нервові сплетіння шиї, переломами під`язикової кістки та щитоподібного хряща, двобічними переломами ребер з ушкодженням пристінкової плеври, легень, навколосерцевої сорочки з крововиливами у плевральні порожнини. Травма ускладнилася розвитком шоку, котрий у даному випадку став безпосередньою причиною смерті. З моменту смерті ОСОБА_13 до моменту забору склистого тіла ока її трупа на місці події (03 год 45 хв 10.03.2023) пройшло близько 8,5 ± 3 години.

При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_13 виявлені наступні ушкодження: а) на обличчі: садна у лівій скроневій ділянці; синець у правій виличній області; садно на рівні правої носо-губної складки; б) в області шиї: синець на правій передньо-бічній поверхні шиї; садно на лівій бічній поверхні шиї; масивні крововиливи у м`яких тканинах шиї на тлі садна та синця; крововиливи у судинно-нервові сплетіння шиї, під зовнішньою оболонкою сонних артерій; перелом правого великого рога під`язикової кістки, що утворився за згинальним механізмом; повні поперечні переломи великих рогів щитоподібного хряща з обох боків; в) в області грудної клітки: внутрішньо-шкірні крововиливи, масивний крововилив у м`яких тканинах на передній поверхні грудної клітки на рівні груднини; крововилив у підшкірній клітковині та м`язах правої задньої поверхні грудної клітки та в міжлопатковій області повздовж хребта; перелом грудини на рівні зчленування її рукоятки з тілом; переломи 2-7-по ребер зліва по середній пахвовій лінії, 2-8-го ребер справа по середньо-ключичній лінії з ушкодженням пристінкової плеври; ушкодження обох легень у прикореневих відділах; розрив навколосерцевої сорочки; г) на верхніх кінцівках: садно на задній поверхні у середній третині правого передпліччя; синець на тильній поверхні правої кисті; синець на тильній поверхні лівої кисті; д) на нижніх кінцівках: синець на передній поверхні лівого колінного суглоба.

Всі перелічені вище ушкодження утворилися у потерпілої незадовго до її смерті (від декількох до 10 хвилин) від множинних травматичних дій тупих твердих предметів, індивідуальні особливості котрих в пошкодженнях не відобразилися.

Травма шиї у вигляді синця та садна на бічних поверхнях з крововиливами у підлеглі м`які тканини, переломів під`язикової кістки та щитоподібного хряща, крововиливів у судинно-нервові сплетіння шиї, згідно їх локалізацій та морфологічних характеристик, утворилася в результаті стискання шиї у бічних напрямках між тупими предметами, якими могли бути пальці рук (руки) особи, що нападала.

Травма грудної клітки, згідно морфологічних характеристик та локалізації виявлених ушкоджень, утворилася від травматичної дії тупого твердого предмета з переважаючою травмуючою поверхнею, який контактував з передньою поверхнею грудної клітки. Таким предметом могла бути нога (коліно, підошва) особи, що нападала. Постраждала в момент травмування знаходилась у горизонтальному, чи близькому до нього положенні, обличчям догори, була фіксована задньою поверхнею грудної клітки до великої, тупої, твердої поверхні.

Травма шиї та грудної клітки, як кожна окремо, так і в сукупності, у живих осіб мали б ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, у даному випадку перебувають у прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_13 .

Садна та синці на обличчі та на кінцівках утворилися від дії тупих твердих предметів з переважаючою травмуючою поверхнею, індивідуальні особливості котрих в ушкодженнях не відтворилися. Не виключається вірогідність їх заподіяння неозброєною рукою, обутою ногою особи, що нападала. У живих осіб такі ушкодження мали б ознаки легких тілесних, у причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_13 не перебувають.

У зв`язку з тим, що всі перелічені вище ушкодження утворилися у ОСОБА_13 у дуже короткий проміжок часу (лічені хвилини) висловитись щодо послідовності їх ушкодження у даному випадку не можливо. Найбільш вірогідно, ушкодження па обличчі та кінцівках утворилися у першу чергу, а травма грудної клітки - в останню чергу.

Характер та локалізація ушкоджень, виявлених при судово-медичній експертизі труна ОСОБА_13 , свідчать про те, що, найбільш вірогідно, потерпіла та особа, що нападала, знаходились один навпроти одного.

З часу спричинення останнього ушкодження (найбільш вірогідно, травми грудної клітки) до смерті ОСОБА_13 пройшли лічені хвилини.

Посмертних ушкоджень при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_13 не виявлено.

З ушкодженнями шиї та грудної клітки ОСОБА_13 не могла виконувати активні цілеспрямовані дії. З синцями та саднами на обличчі та кінцівках потерпіла могла виконувати активні цілеспрямовані дії необмежено довго.

Ушкоджень, які утворилися при переміщені трупа, при судово-медичній експертизі не виявлено.

Згідно висновка комплексної судово-медичної експертизи № 652/к від 01.05.2023 від 25.04.2024 (т. 2 а.с. 133 - 145) усі ушкодження у потерпілої виникли за механізмом тупої травми, тобто від дії тупих предметів в ділянки обличчя, шиї, грудної клітки, кистей, правого передпліччя, лівого коліна. 2.1. Комплекс ушкоджень шиї міг виникнути внаслідок стиснення шиї з боків пальцями кисті, імовірно, правої. Комплекс ушкоджень грудної клітки є характерним для стиснення її у передньо-задньому напрямку в положенні лежачі на спині, на що можуть вказувати крововиливи в міжлопатковій ділянці (реакція опори).

Наявність у потерпілої підшкірної емфіземи, підвищеної повітряності легеневої тканини, множинних ушкоджень легеневої плеври, перикарду можуть вказувати на непоодинокі стиснення грудної клітки, наприклад, під час легенево-серцевої реанімації та (закритий масаж серця).

Враховуючи незначну вираженість морфологічних проявів шоку, дані судово-гістологічного дослідження про короткий проміжок часу від спричинення ушкодження до смерті можна вважати, що смерть ОСОБА_13 настала не від звичайного травматичного шоку, а від шокоподібної реакції внаслідок травми «шокогенної ділянки» якою є ділянка синусу сонної артерії на шиї.

Згідно Протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_11 від 10.03.2023 вони з потерпілою одночасно впали на підлогу, при цьому ОСОБА_11 впав на ОСОБА_13 , яка опинилась в положенні обличчям догори. Його ліва рука кистю опинилась на шиї ОСОБА_13 , а ліктем обперлась в її грудну клітку, давлячи зверху донизу. Під час падіння ОСОБА_13 вдарилася головою об кут кухонного дивану і об підлогу.

У вказаному положенні ОСОБА_11 проштовхнув лівою рукою ОСОБА_13 по підлозі в напрямку її голови, після чого остання втратила свідомість. Протягом 3-5 хвилин ОСОБА_11 проводив реанімаційні заходи і штучне дихання і закритий масаж серця.

Таким чином, в наведених показаннях наявні дані про можливість виникнення ушкоджень грудної клітки від падіння на неї підозрюваного та неодноразових стиснень грудної клітки під час реанімаційних заходів, про швидку втрату свідомості і дихання після впливу на шию потерпілої, про можливу травму голови і обличчя від удару об тупий предмет при падінні.

Досить складно уявити механізм травмування шиї при проштовхуванні тіла по підлозі з одночасним обпиранням тією ж рукою об грудну клітку. Якщо при цьому здійснювався захват і стиснення шиї потерпілої, то даний механізм принципово не відрізняється від звичайного стиснення шиї пальцями руки і міг призвести до виникнення зовнішніх і внутрішніх ушкоджень шиї, а також швидкої загибелі потерпілої.

Якщо долонь просто лежала на шиї, виникнення зазначених ушкоджень неможливо, як неможливо і просування тіла потерпілої по підлозі.

Показання обвинуваченого щодо механізму отримання потерпілою тілесних ушкоджень, надані в судовому засіданні, не відрізняються від його показань, зазначених у висновку експерта.

Захисник, посилаючись на приписи ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 87 КПК України, просив суд визнати недопустимими доказами відомості, що містяться у вищезазначеному висновку комісійної судово-медичної експертизи, посилаючись на, те що на для проведення експертизи експертам був наданий документ із назвою «опитування особи» від 10.03.2023. Зазначене опитування ОСОБА_11 проведене у період часу з 10 год 05 хв до 10 год 25 хв в службовому кабінеті ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області слідчим ОСОБА_23 . Лише о 11 год 50 хв слідчим повідомлено про затримання ОСОБА_11 регіональним центром з надання вторинної безоплатної правової допомоги та направлено постанову про залучення захисника. Лише після прибуття захисника до відділу поліції о 13 год 00 хв складено протокол затримання ОСОБА_11 .

Суд визнає слушними доводи захисника про те, що опитування затриманого ОСОБА_11 проведене слідчим 10.03.2023 у період часу з 10 год 05 хв до 10 год 25 хв з порушенням права підозрюваного на захист з огляду на наступне.

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10.03.2023 (т. 3 а.с. 121 - 123) вбачається, що ОСОБА_11 фактично затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, 10.03.2024 о 05 год 40 хв за адресою: АДРЕСА_5 . Протокол затримання фактично складений о 13 год 30 хв 10.03.2024. Згідно відомостей, що містяться в протоколі затримання, регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги повідомлено про затримання ОСОБА_11 10.03.2023 об 11 год 50 хв. З копії наданої захисником першої сторінки документа з назвою «опитування особи» (т. 3 а.с. 156) вбачається, що ОСОБА_11 не роз`яснені всі права підозрюваного, передбачені ст. 42 КПК України, зокрема право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють; на першу вимогу мати захисника і зустріч із ним незалежно від часу в робочі, вихідні, святкові, неробочі дні до першого допиту з дотриманням умов, що забезпечують конфіденційність спілкування; на участь захисника у проведенні допиту та інших процесуальних діях; на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених законом, зокрема у зв`язку з відсутністю коштів для оплати такої допомоги.

ОСОБА_11 затримано за підозрою у вчинені особливо тяжкого злочину, отже у відповідності до приписів ч. 1 ст. 42, ч. 1 ст. 52 КПК України участь захисника у даному кримінальному провадження була обов`язковою з моменту фактичного затримання підозрюваного.

З матеріалів справи вбачається, що зазначені вище вимоги процесуального законну слідчим до моменту проведення опитування ОСОБА_11 , яке за своїм змістом є допитом підозрюваного, виконанні не були.

В силу приписів п. 3 ч. 2 ст. 87 КПК України порушенням право на захист є істотним порушенням кримінального процесуального закону.

Будь-які докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, є недопустимими.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 КПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи. Висновок експерта не може ґрунтуватися на доказах, які визнані судом недопустимими (ч. 5 ст. 101 КК України).

З огляду на викладене, висновки комплексної судово-медичної експертизи № 652/к від 01.05.2023 від 25.04.2024, викладені п. 3 розділу 3 («Підсумки»), здійсненні за результатами дослідження «пояснення особи» від 10.03.2023 (т. 2 а.с. 133 - 145) є недопустимими та не приймаються судом до уваги.

Підстав для визнання недопустимими інших відомостей, зазначених у вищезазначеному висновку комплексної судово-медичної експертизи, судом не встановлено.

Згідно висновка судової трасологічної експертизи № СЕ-19/108-23/3820-Д від 21.04.2023 (т. 2 а.с. 167 - 190) сліди папілярних узорів рук, вилучені 10.03.2023 в ході проведення огляду місця події в квартирі АДРЕСА_2 , з розмірами по вісях 10х22 мм залищені середнім пальцем лівої руки та підпальцевою ділянкою долонної поверхні лівої руки особи, дактилоскопічна картка якої заповнена на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; слід папілярного узору руки з розмірами по вісях 15х18 мм залишений безіменним пальцем лівої руки особи, дактилоскопічна картка якої заповнена на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідженням висновку судової хімічної експертизи № СЕ-19/108-23/3821-ФХД від 17.04.2023 (т. 2 а.с. 233 - 244) встановлено, що серед текстильних волокон, виявлених на халаті ОСОБА_11 , вилученого в ході проведення огляду місця події в квартирі АДРЕСА_2 , виявлені два волокна бавовни зеленого кольору, які складають спільну родову належність із відповідними волокнами бавовни, які входять до складу кофти трупа ОСОБА_13 .

Згідно висновка експерта № 832 від 27.03.2023 при досліджені марлевого тампона зі змивом РБК з поверхні підлоги на кухні, вилученого 10.03.2023 в ході огляду місця події в квартирі АДРЕСА_2 , встановлена наявність крові людини та виявлений антиген Н, що не виключає походження крові від особи групи 0з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі від трупа ОСОБА_13 .

Згідно висновка експерта № 829 від 24.03.2023 в слідах на серветках, вилучених 10.03.2023 в ході огляду місця з сміттєвого баку біля будинку АДРЕСА_8 , встановлена наявність крові людини з домішкою поту, що не виключає їх походження від ОСОБА_13 .

Висновки експертів № 830 (т. 3 а.с. 45 - 48), № 831 від 03.04.2023 (т. 3 а.с. 1 - 12), № 824 від 27.03.2024 (т. 3 а.с. 17 - 18), № 825 від 24.03.2024 (т. 3 а.с. 23 - 24), № 826 від 17.04.2023 (т. 3 а.с. 37 - 40), № 827 від 28.03.2024 (т. 3 а.с. 53), № 828 від 27.03.2023 (т. 3 а.с. 59 - 60), № 823 від 03.04.2023 (т. 3 а.с. 65 - 66), № 822 від 04.04.2023 (т. 3 а.с. 71 - 73), № 1339 від 19.05.2023 (т. 3 а.с. 107 - 108) не містять відомостей, що можуть бути використанні як докази факту чи обставин, що підлягають встановленню у кримінальному провадженні, спростовують або підтверджують винуватість ОСОБА_11 у вчинені інкримінованого йому злочину.

Дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд доходить висновку, що надані обвинуваченим показання щодо механізму отримання потерпілою ОСОБА_13 тілесних ушкоджень, зокрема й тих, що перебувають у прямому причинному зв`язку з її смертю, є неправдивими з огляду на наступне.

Аналіз характеру та локалізації тілесних ушкоджень на тілі потерпілої, обстановки на місці події, зафіксованої на відеозаписах та фотознімках, зокрема розташування на місці події меблів, невеликий розмір приміщення, положення трупу потерпілої, дозволяють дійти висновку, що механізм травмування потерплої, повідомлений обвинуваченим, є неможливим. Так, обвинувачений під час допиту повідомив, що потерпіла, прокинувшись, різко здійнялася на ноги на дивані, втратила рівновагу та почала падати на обвинуваченого, який стояв між диваном та столом. Намагаючись підхопити потерпілу, він лівою рукою схопив її за кофту в ділянці грудей, проте не зміг її втримати. Впавши на підлогу перед диваном на спину обличчям догори, потерпіла однією ногою збила з ніг обвинуваченого і він повалився на неї. Під час падіння ліктем лівої руки, якою він продовжував тримати кофту потерпілої, він сильно натиснув на грудну клітину потерпілої, а долонею цієї ж руки він сильно натиснув на її шию. При цьому, обвинувачений повідомив, що наявні на кухні меблі після події він не пересував. З відеозапису до протоколу огляду місця події вбачається, що простір між кутовим диваном та кухонним столом є настільки обмеженим, що учасникам слідчої дії для того щоб наблизитися до трупу потерпілої довелося переставляти стіл.

Також, з відеозаписів та фотознімків з місця події вбачається, що до початку огляду трупа потерпілої її права нога перебувала під малою секцією кутового дивану, ліва - під столом, праве плече та третина голови - під великою секцією дивану, а тулуб займає майже весь вільний простір між столом та диваном.

З огляду на викладене, з урахуванням антропометричних даних обвинуваченого та потерпілої, суд доходить переконання, що потерпіла не могла падаючи з дивана на обвинуваченого, який стояв на підлозі обличчям до неї та тримав її однією рукою за кофту, змінити напрямок падіння та ще й таким чином щоб однією ногою збити його з ніг. Описана обвинуваченим траєкторія падіння потерпілої, з огляду на обмежений простір між меблями на кухні, взаєморозташування обвинуваченого та потерпілої не витримує жодної критики та суперечить законам фізики.

Крім того, висота дивану, з якого потерпіла зі слів обвинуваченого впала на нього, виключають можливість падіння з такою силою, яка б могла призвести до таких тяжких наслідків.

З висновку комплексної судово-медичної експертизи вбачається, що повідомлений обвинуваченим механізм травмування шиї потерпілої при проштовхуванні тіла по підлозі з одночасним обпиранням тією ж рукою об грудну клітку є мало ймовірним. Якщо при цьому здійснювався захват і стиснення шиї потерпілої, то даний механізм принципово не відрізняється від звичайного стиснення шиї пальцями руки і міг призвести до виникнення зовнішніх і внутрішніх ушкоджень шиї, а також швидкої загибелі потерпілої. Якщо долонь просто лежала на шиї, виникнення зазначених ушкоджень неможливо, як неможливо і просування тіла потерпілої по підлозі.

Також, обґрунтовані сумніви щодо правдивості показань обвинуваченого викликає поведінка обвинуваченого після того як потерпіла перестала подавати ознаки життя, зокрема те, що він замість того, щоб викликати швидку медичну допомогу та поліцію, здійснив прибирання на кухні, зібрав посуд та залишки їжі з підлоги, підмів її віником, зібрав речі потерпілої та позбавився їх шляхом викидання у віддалені один від одного сміттєві баки.

З огляду на вік та життєвий досвід обвинуваченого, неспроможними є й його показання щодо того, що він не знав, що до приїзду поліції на місце події неможна робити прибирання на ньому.

Також судом встановлено, що обвинувачений щонайменше через годину після настання смерті потерпілої повідомив працівникам поліції неправдиві відомості щодо обставин події.

На переконання суду, така поведінка обвинуваченого на місці події свідчить про його наміри приховати сліди вчиненого ним вбивства, а версія подій, повідомлена ним під час судового розгляду - про намір ввести суд в оману задля уникнення відповідальності.

Сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що обвинувачений умисно протиправно заподіяв смерть потерпілій ОСОБА_13 .

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 90 від 29.03.2023 ОСОБА_11 під час вчинення ним інкримінованого йому злочину не виявляв характерних феноменологічних ознак стану вираженої емоційної збудженості чи емоційної напруженості, які можуть розглядатися як психологічна основа виникнення сильного душевного хвилювання, а знаходився в стані алкогольного сп`яніння. У період здійснення інкримінованого йому правопорушення обвинувачений ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а перебував у стані короткочасного розладу психічного розладу у вигляді гострої алкогольної інтоксикації. Отже, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

За встановлених обставин, суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, проте проживає окремо від дружини, здобув середню спеціальну освіту, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, є військовослужбовцем і за місцем несення служби характеризується позитивно.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_11 , є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням всіх цих обставин у сукупності з відомостями про особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, суд доходить висновку, що з метою захисту інтересів суспільства, виправлення та запобігання вчиненню ним нових правопорушень, обвинуваченому необхідно призначити покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 115 КК України, у виді позбавлення волі строком на 10 років з ізоляцією від суспільства. На переконання суду, саме таке покарання є справедливим, співмірним вчиненому обвинуваченим правопорушенню.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частина перша та друга статті 23 ЦК України).

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (абзац 2 частини третьої статті 23 ЦК України).

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю (частина друга статті 1168 ЦК України).

Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості. При цьому розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення (постанова ВП ВС від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц).

Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (стаття 3 Конституції України).

Позовні вимоги потерпілий обґрунтовує тим, що протиправними діями обвинуваченого йому завдано моральну шкоду, яка полягає у постійних нервових розладах та душевних стражданнях. Після смерті його матері до позивача прийшло розуміння того, що життя не стане знову таким як було. Ця матері є непоправною та не може бути відновленою, а відтак душевні страждання триватимуть усе його життя.

Завдану кримінальним правопорушенням шкоду потерпілий оцінив в 7000000,00 грн.

Частиною 5 ст. 128 КПК передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальних відносин, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовано, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Положеннями частин 1 та 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Обвинувачений цивільний позов визнав.

Судом встановлено, що визнання обвинуваченим позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

З огляду на викладене, цивільний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.03.2023, підлягає скасуванню.

У відповідності до приписів п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК Українипроцесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 15296,00 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Строк відбування покарання обвинуваченому слід рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 10.03.2023.

Запобіжний захід у вигляді тримання обвинуваченого під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.

Зарахувати ОСОБА_11 у строк покарання попереднє ув`язнення з 10 березня 2023 року по день набрання цим вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_11 рахувати з 10 березня 2024 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_11 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позовом потерпілого ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 7000000 (сім мільйонів) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 15296 (п`ятнадцять тисяч двісті дев`яносто шість) гривень 00 копійок.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2023 року в справі № 333/1866/23 - скасувати.

Речові докази:

- вилучені 10.03.2023 під час огляду місця події мікрочастинки з кистей рук трупа; два змиви з кистей рук трупа; змивів РБК з підлоги; жіночу сумку чорного кольору; жіночі кросівки «champion»; жіночу куртку «Joom»; зарядний пристрій «Apрle»; 2 фіскальних чеки, аркуші паперу з чорновим записами; електронну цигарку «Ельфбар; два недопалки цигарок «LD»; сім недопалків цигарок «Winstone»; халат сірого кольору; договір оренди житла; три сліди папілярних візерунків рук; пасок від халату фіолетового кольору; полімерний пакет білого кольору; три серветки зі слідами РБК; фіолетовий халат; гель для душу «Nivea»; скляний флакон «Еспумізан»; жіночу заколку жовтого кольору; одну пачку з-під цигарок «LD» з однією цигаркою - знищити;

- вилучені 10.03.2023 під час огляду місця події ланцюжок, дві сережки та хрестик з металу білого кольору; грошові кошти в сумі 5292 гривень 80 копійок; паспорт та ІНН на ім`я Сікач ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - передати потерпілому;

-вилучені 10.03.2023 в ході огляду трупа ОСОБА_13 джинси синього кольору, шкарпетки чорного кольору, кофту зеленого кольору, які належали та перебували у користуванні загиблої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - знищити.

Вирок суду може бути оскаржений протягом 30-ти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції - Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1