Справа№751/7147/24
Провадження №1-кс/751/1828/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС відділу СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що СУ ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000391 від 01.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на дистанційний безконтактний збут психотропних речовин на території України через месенджер «Телеграм» шляхом пересилання через службу доставки до міст Запоріжжя, Львів, Чернігів, вступив у злочинну змову з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 для отримання прибутку від незаконного збуту психотропних речовин.

07.08.2024 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Наявні матеріали кримінального провадження вказують на те, що ОСОБА_5 володіє на праві приватної власності транспортним засобом та на праві спільної сумісної власності квартирою.

З метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання у даному кримінальному провадженні в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту на рухоме та нерухоме майно підозрюваного ОСОБА_5 .

У судове засідання слідчий та прокурор не прибули, надали заяви про розгляд клопотання без їх участі, клопотання підтримують та просили задовольнити. Одночасно слідчий просив долучити до клопотання матеріали про право власності ОСОБА_5 на нерухоме майно.

Власники майна та підозрюваний ОСОБА_5 у відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України в судове засідання не викликалися, оскільки слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний, інші власники чи їх довірені особи можуть передати або відчужити належне йому майно та належне на праві спільної сумісної власності майно на користь третіх осіб, тому повідомлення підозрюваного ОСОБА_5 та інших власників про розгляд у суді клопотання про накладення арешту на майно може зашкодити збереженню такого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування судового розгляду клопотання за допомогою технічних засобів, згідно зі ст. 107 КПК України, не здійснювалось.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

За змістом статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним з яких є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з п.п. 1, 3, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У провадженні СУ ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження №0000391 від 01.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

07.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, санкція якого передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

За інформацією Обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» Львівської обласної ради квартира АДРЕСА_2 зареєстрована за ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 22.01.2001 №Г-24099.

З копії даного свідоцтва вбачається, що квартира АДРЕСА_3 . належить ОСОБА_11 та членам її сім`ї на праві спільної сумісної власності.

Будинкова книга на дану квартиру знаходиться в користування ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 по 16,4 кв.м.

Також з відповіді РСЦ ГСЦ МВС України в Київській та Чернігівській областях вбачається, що ОСОБА_5 на праві власності належить саморобний причіп, 1997 року випуску, коричневого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 .

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що вказане у клопотанні майно належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 та може підлягати конфіскації у випадку визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Вирішуючи питання про можливість накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, що перебуває в спільній частковій власності кількох осіб, тобто не існує виділених внатурі часток об`єкта або ідеальних часток права власності на нього, слідчий суддя виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 Цивільного кодексу України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Беручи до уваги те, що за змістом правовстановлюючого документа свідоцтва про право власності на квартиру об`єкт нерухомого майна перебуває у власності кількох осіб без виділення часток у праві власності, суд позбавлений можливості вжити заходів забезпечення виключно до частини об`єкта або щодо певної частки у праві власності на об`єкт.

На думку суду, вжиття таких заходів, як накладення решту на об`єкт нерухомого майна в цілому хоча й становить собою втручання в право власності осіб, які є співвласниками даного об`єкта нерухомого майна, однак відповідатиме таким критеріям, як законність; наявність легітимної мети втручання, властивої для демократичного суспільства, та пропорційне співвідношення між метою та мірою втручання.

Законність втручання забезпечується здійсненням втручання за процедурою та за наявності підстав, визначених нормами КПК України, а також наявністю у КПК України механізмів зміни або скасування заходів забезпечення, якщо потреба в їх застосуванні відпаде в ході кримінального провадження.

Легітимна мета полягає в можливості забезпечення потреб кримінального провадження в аспекті можливої перспективи застосування конфіскації майна, а також в мінімізації ризиків відчуження майна до прийняття визначених законом рішень у кримінальному провадженні.

При цьому, виконання рішення суду або вироку суду може передбачати звернення стягнення на майно, що перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, зокрема шляхом виділення частки майна в судовому порядку, про що свідчить зокрема правовий висновок, на якому наголосила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 червня 2022 року у справі № 2-591/11.

Оцінюючи наявність пропорційного співвідношення між метою та способом втручання, слідчий суддя виходить із того, співвласники об`єкта нерухомого майна не зазнають позбавлення належного їм майна, а лише тимчасового обмеження в можливості розпорядження таким майном. З рештою, як вже було відзначено, не виключеним є зміна або скасування слідчим суддею або судом даного заходу забезпечення кримінального провадження в разі, якщо потреба в ньому суттєво зміниться або відпаде.

Ураховуючи вищезазначені обставини, а також розумність, співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна як додаткового виду покарання слідчий суддя дійшов висновку, що є всі правові підстави для накладання арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 .

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170-173, 175, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з позбавленням права відчужувати та розпоряджатися, а саме:

- транспортний засіб саморобний причеп, 1997 року випуску, коричневого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 ;

- квартиру АДРЕСА_2 , яка зареєстрована на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що підозрюваний, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання слідчому судді про скасування арешту майна повністю або частково. За клопотанням вказаних осіб арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий cуддя ОСОБА_1