УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 23.06.2023 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000330 від 01.05.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України,

установив:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла (вхід. № 62999) скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 23.06.2023 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000330 від 01.05.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Обґрунтовуючи скаргу, заявник зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною, невмотивованою, необґрунтованою, яка винесена на підставі не повного, всебічного і об`єктивного проведення досудового розслідування, та підлягає скасуванню.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 08.07.2024, слідчим суддею визначено ОСОБА_1 09.07.2024 скарга разом з додатками передано слідчому судді з відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних справ Шевченківського районного суду міста Києва.

У судове засідання заявник не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду скарги. Однак, ОСОБА_3 через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що скаргу підтримує та просить задовольнити.

Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився. Про причини неявки у судове засідання, слідчого суддю не повідомив.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу у відсутність слідчого за наявності матеріалів, які є в розпорядженні суду.

Згідно із приписами ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Як вбачається з наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів, у провадженні Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві перебували матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000330 від 01.05.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 23.06.2023 зазначене кримінальне провадження закрито, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримніального правопорушення.

Відповідно до супровідного листа слідчого ОСОБА_4 № 20674-24/к/11-03-9830/24 від 04.06.2024, зазначену постанову про закриття кримінального провадження направлено ОСОБА_3 простим поштовим відправленням.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності дізнавача, слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п. 3 Узагальнення ВССУ про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, правова природа даного виду оскарження процесуального рішення слідчого передбачає необхідність перевірки слідчим суддею не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Аналіз наявних у слідчого судді матеріалів скарги свідчать про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону не дотримані слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження.

Із постанови слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 23.06.2023 про закриття кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000330 від 01.05.2023, вбачається, що рішення про закриття кримінального провадження є таким, що прийнято передчасно, на підставі неповно проведеного досудового розслідування без всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин кримінального провадження.

Із матеріалів справи вбачається, що слідчий при винесені оскаржуваної постанови не встановив фактичних обставин та не вжив всіх заходів для їх встановлення, тим самим не дотримався вимог ст. 9 КПК України, оскільки передчасно зробив висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження.

Також з постанови слідчого не вбачається, що проведено достатню кількість слідчих (розшукових) дій для повного та об`єктивного розслідування.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, слід зазначити, що незважаючи на те, що слідчим суддею вживались заходи щодо витребування з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві матеріали кримінального провадження № 0000330 від 01.05.2023, на день розгляду скарги зазначені матеріали до суду не надано, а слідчий у судові засідання не з`явився, жодних доказів, які б спростовували доводи скарги та підтверджували обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження, до суду не надано.

Слідчий суддя вважає, що постанова слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 23.06.2023 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000330 від 01.05.2023, є формальною та не відповідає критеріям, визначеним у ст. ст. 2, 9, 110 КПК України, оскільки винесена фактично без проведення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 23.06.2023 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000330 від 01.05.2023, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Водночас не підлягає задоволенню, прохання заявника про визнання незаконною бездіяльності слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 , враховуючи, що зазначена оцінка не входить в перелік видів рішень, які можуть бути постановлені за результатами розгляду скарги, визначеними частиною другою статті 307 КПК України.

Керуючись статтями 2, 7, 110, 284, 303, 305-307, 309, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 23.06.2023 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000330 від 01.05.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України - задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 23.06.2023 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000330 від 01.05.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

В іншій частині скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_5