ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 348/1358/24

Провадження № 1-кп/348/298/24

18 липня 2024 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 за обвинувальним актом від 07.06.2024, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , одруженого, на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей, з професійно-технічною освітою, працевлаштованого на чеському підприємстві «pro.SVDTRANS» на посаді водія пасажирських перевезень, раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-

УСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 , які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Кримінальний проступок ним вчинено при наступних обставинах.

24 квітня 2024 року близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні житлового будинку, що за адресою АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вчинив словесний конфлікт зі своєю дружиною ОСОБА_6 , в ході якого почав наносити тілесні ушкодження своїй дружині.

Під час цього до приміщення кімнати зайшла мати ОСОБА_6 - ОСОБА_5 , яка хотіла перешкодити ОСОБА_4 , однак у ОСОБА_4 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, діючи умисно, ОСОБА_4 вихопив з рук ОСОБА_5 металеву шуфлю та наніс декілька ударів нею по голові.

В результаті неправомірних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді ран тім`яної та потиличної ділянок, синців та саден обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

З огляду на вищенаведене, обставини вчинення кримінального правопорушення свідчать про наявність у діянні ОСОБА_4 ознак, перелічених в ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а саме: вчинення фізичного насильства відносно своєї тещі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю. Суду пояснив, що 24.04.2024 близько 21.00 год. він перебував в приміщенні житлового будинку, що АДРЕСА_2 , де у нього словесний конфлікт із його дружиною ОСОБА_6 , під час якого він почав наносити дружині тілесні ушкодження. В цей момент до приміщення кімнати зайшла мати його дружини, ОСОБА_5 , яка хотіла йому перешкодити, та в цей момент він вирішив нанести тілесні ушкодження ОСОБА_5 . З цією метою він вихопив з рук ОСОБА_5 металеву шуфлю та наніс нею декілька ударів по голові ОСОБА_5 , в результаті чого вона отримала легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У вчиненому розкаявся та запевнив суд, що подібного більше не повторить. Просить суд його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, однак від неї поступила письмова заява, в якій просить розгляд кримінального провадження проводити у його відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просить суд його суворо не карати.

Суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши перед цим, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не має, їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 125 КК України, які виразились в умисному спричиненні потерпілому легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, кваліфіковані вірно.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушеннь. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься кримінального проступку, особу обвинуваченого, який раніше несудимий, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як пом`якшуючу його вину обставину суд врахував: щире каяття, оскільки обвинувачений повністю визнає свою вину у вчиеному, щиро розкаявся перед судом та давав послідовні показання.

Як обтяжуючі його вину обставини суд врахував: вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Враховуючи викладене в сукупності, а також обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання в межах санкції статті за цей вид кримінального правопорушення, передбаченого Особливою частино КК України у виді штрафу.

На думку суду призначене покарання є необхідним і достатнім для можливого перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і що цілком відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, а також справедливим щодо досягнення мети покарання.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався. Кримінальним проступком шкода не заподіяна, цивільний позов потерпілою не заявлявся. У кримінальному провадженні витрат на залучення експерта немає. Також у кримінальному провадженні арешти на майно не накладались.

Питання речових доказів необхідно вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст.100 КПК України.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 50, 65-67 КК України, ст.ст. 100, 349, 373-376, 392, 394 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Речові докази:

-догоспітальний клінічний протокол, виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який згідно постанови дізнавача від 26.04.2024 передано на відповідальне зберігання КНП «Надвірнянська ЦРЛ» повернути КНП «Надвірнянська ЦРЛ» Надвірнянської міської ради;

-амбулаторну карту медичного хворого, видану на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку згідно постанови дізнавача від 13.05.2024 передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1