Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/557/24
Провадження № 1-кп/499/82/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2024 року смт Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження №0000138 від 01.03.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 у вчинені кримінального правопорушення ст.126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи, за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно, в період часу з 01.03.2023 до 07.04.2023, систематично вчиняв психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він проживає однією сім?єю та пов?язаний спільним побутом, що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої.

Так 01.03.2023 о 14:00 годині ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_6 психологічне насильство, а саме: висловлювався нецензурною лайкою в її адресу, після чого ОСОБА_6 викликала працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_4 та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. За результатами розгляду вказаного протоколу, постановою Іванівського районного суду Одеської області від 14 березня 2023 року (справа № 499/226/23) ОСОБА_4 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП. Постанова Іванівського районного суду Одеської області від 14 березня 2023 року (справа № 499/226/23) набрала законної сили 24.03.2023.

06.04.2023 о 17:00 годині ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_6 психологічне насильство, а саме: висловлювався грубою нецензурною лайкою в її адресу, погрожував фізичною розправою, після чого ОСОБА_6 викликала працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_4 та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Також 08.04.2023 приблизно о 17:00 ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , порушив терміновий заборонний припис серії НОМЕР_1 від 06.04.2023, а саме порушив заборону на вхід та перебування в місці проживання потерпілої ОСОБА_6 по приїзду працівників поліції відносно ОСОБА_4 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

За результатами розгляду вказаних протоколів, постановою Іванівського районного суду Одеської області від 10.04.2023 (справа № 499/341/23) на підставі ст. 36 КУпАП адміністративні справи про притягнення до відповідальності ОСОБА_4 об?єднані в одне провадження та присвоєно № 499/341/23, а ОСОБА_4 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173 - 2 КУпАП. Постанова Іванівського районного суду Одеської області від 10 квітня 2023 року ( справа № 499/341/23 ) набрала законної сили.

Продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 07,04.2023 приблизно о 10:30 ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , порушив терміновий заборонний припис щодо спілкування з матір?ю ОСОБА_8 по приїзду працівників поліції відносно ОСОБА_4 було складено протокол про вчинникі адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

За результатами розгляду вказаного протоколу, постановою Іванівського районного суду Одеської області від 10 травня 2023 року справа №499/357/23) ОСОБА_4 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУПАП. Постанова

Іванівського районного суду Одеської області від 10 травня 2023 року (справа № 499/357/23) набрала законної сили 20.05.2023.

Продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення. знахнього насильства, 07.04.2023 приблизно об 11:30 ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_6 психологічне насильство, а саме: виражався на її адресу нецензурною лайкою, кидався в бійку, після чого ОСОБА_6 викликала працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_4 та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. За результатами розгляду вказаного протоколу, постановою Іванівського районного суду Одеської області від 02 травня 2023 року (справа № 499/356/23) ОСОБА_4 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП. Постанова Іванівського районного суду Одеської області від 02 травня 2023 року (справа № 499/356/23) набрала законної сили 12.05.2023.

Так 01.03.2024 року приблизно о 09:30 годині ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_6 психологічне насильство, а саме: висловлювався нецензурною лайкою в її адресу, погрожував фізичною розправою, хапав за руки та голову, після чого остання викликала працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_4 та у зв?язку з тим, що ОСОБА_4 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП більше трьох разів зареєстровано заяву ОСОБА_6 щодо притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ст. 126-1 КК України.

Систематичне домашне насильство відносно ОСОБА_6 завдало шкоди її самооцінці, самоповазі та гідності. У зв?язку з тривалим нехтуванням честі і гідності, ОСОБА_6 має зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок вчиненого відносно неї домашнього насильства, яке мало місце в 2023-2024 роках. У неї погіршився стан життя.

Систематичне домашне насильство є психотравмувальним для потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Потерпілій ОСОБА_6 завдані психологічні страждання.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126 - 1 КК України домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої особи.

У судове засідання представником потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_7 подано угодупро примирення укладену 11 липня 2024 року між потерпілою ОСОБА_6 ою, з однієї сторони, обвинуваченим ОСОБА_4 ем з іншої сторони, керуючись ст.ст. 42, 56, 468, 469, 471, 473, 474 КПК України.

Згідно з умовами укладеної угоди обвинувачений під час судового розгляду повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126 - 1 КК України і зобов`язується беззаперечно визнати звинувачення в обсязі висунутого обвинувачення (згідно обвинувального акта) та з призначенням йому узгоджене покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік із застосуванням обмежувальних заходів, що застосовуються до осіб які вчинили домашнє насильство, а саме п. 1, 3 ч. 1 ст. 91-1 КК України.

Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, а саме: для обвинуваченого обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394, 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, для потерпілого обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394, 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Сторони розуміють наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Представник потерпілої та потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні просила затвердити дану угоду про примирення.

Обвинувачений ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_7 у судовому засіданні свою провину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, просив суд затвердити угоду про примирення. Обвинувачений підтвердив, що наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосований до нього в разі затвердження угоди, йому роз`яснено та він їх розуміє.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала щодо затвердження угоди про примирення, укладеної між сторонами.

Заслухавши учасників кримінального провадження, розглядаючи у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про затвердження угоди про примирення, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 1, 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд встановив, що дії, які інкримінуються ОСОБА_4 дійсно мали місце та були вчинені ним, тобто він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України - у вчинені домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої особи.

Також суд встановив, що обвинувачений цілком розуміє що у відповідності зі ст. 473 КПК У країни наслідком укладення та затвердження угоди про примирення для нього є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 статті 474 КПК України.

Потерпіла цілком розуміє що відповідності зі ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди про примирення для потерпілого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положенням статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Водночас, суд достовірно пересвідчився, що укладення угоди між обвинуваченим та потерпілою є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови укладеної угоди від 11 липня 2024 року не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб. Узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Враховуючи конкретні обставини вчинення злочину та ступінь його тяжкості, дані про особу обвинуваченого, його поведінку після вчинення злочину, наявність пом`якшуючих обставин, у виді щирого каяття, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, відсутністю будь-яких претензій з боку потерпілої.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1, 2 ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, яке знайшло свій прояв у тому, що обвинувачений розуміє та засуджує свої дії, критично оцінює свою протиправну поведінку, жалкує про спричинені потерпілому наслідки, готовий нести покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому у відповідності до ч. 1 ст. 67 КК України відсутні.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди та призначення обвинуваченому узгоджене покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік та застосувати обмежувальні заходи, що застосовуються до осіб які вчинили домашнє насильство, а саме п. 1, 3 ч. 1 ст. 91-1 КК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази відсутні.

Цивільного позову заявлено не було.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373-374, 377 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_6 , з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншої сторони, яка укладена 11 липня 2024 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

Застосувати обмежувальні заходи, що застосовуються до осіб які вчинили домашнє насильство, а саме передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 91-1 КК України строком на три місяці - заборонити перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; заборонити наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; 3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Одеського апеляційного суду через Іванівський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок ухвалено в нарадчій кімнаті 11.07.2024

Суддя ОСОБА_9