Справа № 346/2478/20
Провадження № 11-кп/4808/355/24
Категорія ч.4 ст.185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 травня 2024 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Глазов, Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , українця,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,3,4 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 357 КК України, -

в с т а н о в и л а :

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3, 4 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.357 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.185 КК України, - 1 (один) рік позбавлення волі;

-за ч.3 ст.185 КК України, - 3 (три) роки позбавлення волі;

-за ч.4 ст.185 КК України, - 5 (п`ять) років позбавлення волі;

-за ч.2 ст.186 КК України, - 4 (чотири) роки позбавлення волі;

-за ч.1 ст.357 КК України, - 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з 12 березня 2022 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено раніше обраний - тримання під вартою.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 задоволено частково. Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_10 в рахунок відшкодування заподіяної майнової шкоди 5978 (п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят вісім) гривень 97 копійок, та в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди - 1000 (одну тисячу) гривень.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, та поєднану з проникненням в інше приміщення, таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, вчинену в умовах воєнного стану, відкрите викрадення чужого майно (грабіж), вчинений повторно, та викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів, тобто вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2, 3, 4 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.357 КК України. Кримінальні правопорушення вчинено при наступних обставинах. 25.05.2020 року близько 12:30 год. обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи на території заднього двору кафебару «Тайстра», що в АДРЕСА_2 , котре належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, таємно викрав металопластикові двері білого кольору вартістю 4313,97 гривень, вхідні металопластикові двері білого кольору, вартістю 5978, 97 грн, та трьохкамерне вікно білого кольору вартістю 6235,72 грн. Після чого, місце вчинення кримінального правопорушення покинув, а даними речами розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 26.05.2020 року, о 15 год. 45 хв. обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи на території заднього двору кафебару «Тайстра», що в АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, таємно викрав двокамерну профільну віконну систему, ззовні до котрої прикріпленні ролети коричневого кольору вартістю 11092,43 грн. Після чого, покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Вчиненим кримінальним правопорушенням обвинувачений ОСОБА_8 заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 27 621,08 грн.

Крім того, 09 травня 2020 року близько 11.00 год. обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи в АДРЕСА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, підійшов до складського приміщення, що належить ТзОВ «ГРІН ТЕХНОЛОДЖІС» та, переконавшись в тому, що до вказаного приміщення немає відкритого входу, а також, не маючи згоди власника вказаного приміщення на перебування в ньому, усвідомлюючи протиправність своїх дій, через відкритий цокольний отвір, незаконно проник всередину до складського приміщення. Перебуваючи у вказаному приміщенні, обвинувачений ОСОБА_8 переслідуючи корисливий мотив таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, таємно викрав комплектуючі деталі з нержавіючої сталі до пивоварні, а саме: кришку конусну катану AISI 304 вартістю 15 840 грн., решітку-фільтр (3ч) AISI 304 вартістю 21060 грн., кришку d 60 AISI 304 вартістю 6660 грн., клампи в зборі DIN Dn.25 AISI304 в кількості 7 шт., вартістю 166.67 грн. кожна, загальною вартістю 1166,69 грн., клампи в зборі DIN Dn.32 AISI304 в кількості 24 шт., вартістю 162,50 грн. кожна, загальною вартістю 3900 грн., кламп-С-комплект AISI 316L DN 020 Siliun вартістю 228,93 грн., діоптр плоский Ду 50 AISI304 вартістю 625 грн., температурні колби AISI 316L в кількості 3 шт., вартістю 250,85 грн. кожна, загальною вартістю 752, 55 грн., температурні датчики AISI 316L в кількості 5шт. вартістю 180,25 грн. кожен, загальною вартістю 901,25 грн., діоптр трубний ДУ 32 AISI304 вартістю 641,67 грн., кран типу «батерфляй», вартістю 2 250 грн., відводи нержавіючі безшовні AISI 304 (08Х18Н10) 48x3,0 в кількості 6 шт., вартістю 138,44 грн. кожен, загальною вартістю 830,64 грн., відвід нержавіючий безшовний AISI 304 33,7x2,6 вартістю 206,43 грн., петлю 28,5x30x0,8 тип B, вартістю 32,58 грн., різьбовий штуцер приварний AISI 304 DN 080 вартістю 173,24 грн., мийні голівки 360* AISI304 316 L DN 028/12.2/1.3 вартістю 310,31грн кожна, в кількості 3шт., загальною вартістю 930,93 грн., конус з відводом AISI304 вартістю 323,24 грн. Після чого обвинувачений ОСОБА_8 місце вчинення кримінального правопорушення покинув, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ТЗОВ «ГРІН ТЕХНОЛОДЖІС» матеріальну шкоду на загальну суму 56523,15 грн.

12.05.2020 року близько 18.00 год. обвинувачений ОСОБА_8 , умисно, повторно, керуючись корисливими мотивами, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою таємного викрадення чужого майна, не маючи згоди власника вказаного приміщення на перебування в ньому, через відкритий цокольний отвір знову незаконно проник до складського приміщення ТзОВ «Грін Технолоджіс» де, реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, таємно викрав автопідйомник вартістю 4700 грн., зварювальний апарат марки JASIC MIG 200 вартістю 12200 грн. та дві газовакумні батареї марки GTR-100 вартістю 5400 грн. кожна, загальною вартістю 10800 грн. Після чого обвинувачений ОСОБА_8 місце вчинення кримінального правопорушення покинув, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ТЗОВ «ГРІН ТЕХНОЛОДЖІС» матеріальну шкоду на загальну 27 700 грн.

Крім того, 11.08.2020 року близько 18.00 год. обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи в АДРЕСА_5 , реалізуючи свій злочинний намір спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, обвинувачений ОСОБА_8 , скориставшись психологічною перевагою над малолітнім ОСОБА_11 , який в силу свого віку не міг правильно оцінити і зрозуміти направленості умислу обвинуваченого ОСОБА_8 на заволодіння його майном та наслідків своїх дій, шляхом психологічного тиску відкрито заволодів велосипедом іноземного виробництва, чорного кольору, вартістю 1523 грн., який належав малолітньому ОСОБА_11 . В подальшому, обвинувачений ОСОБА_8 розпорядився викраденим на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1523 грн.

Крім того, 06.05.2021 року близько 11:00 год. обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні будинку що за адресою АДРЕСА_6 , діючи умисно, побачивши в кімнаті на холодильнику пластикову банківську картку АТ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із зазначеним на зворотній стороні картки пін-кодом, з метою подальшого незаконного заволодіння грошовими коштами за допомогою банківської картки, усвідомлюючи, що пластикова банківська картка видається банківською установою та є офіційним документом, діючи умисно, з корисливих мотивів, прагнучи незаконно збагатитись, в присутності ОСОБА_12 відкрито заволодів офіційним документом - банківською карткою АТ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_12 , після чого покинув приміщення будинку та розпорядився банківською карткою на власний розсуд. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_8 , 08.05.2021 року близько 17.35 год. направився до банкомату, який знаходиться за адресою м. Коломия проспект М. Грушевського, 82, де, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із використанням викраденої ним банківської картки зняв, тобто таємно викрав, з банківської картки АТ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_12 , грошові кошти в сумі 6202 грн., що належать ОСОБА_12 . Після чого, обвинувачений ОСОБА_8 місце вчинення кримінального правопорушення покинув, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_12 майнову шкоду на суму 6202 грн.

Крім того, 20.11.2021 року близько 15:22 год. обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_7 з метою особистої наживи, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, таємно, незаконно проник до приміщення по адресі: АДРЕСА_7 , де переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав наступне: болгарку марки «BLACK&DECKER» моделі «KG1202K» вартість якої становить 1356 грн., зварювальний апарат марки Kaiser MMA-280 Home Line жовтого кольору вартість якого становить 1592, 33 грн., захисну маску марки Хамелеон ТМ «Кентавр» CM-203P вартістю 226, 67 грн. та 12 металевих арматур діаметром 12 мм та довжиною 6 метрів загальна вартість яких становить 1259 грн. Після чого, обвинувачений ОСОБА_8 , місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном покинув, чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 , майнову шкоду на загальну суму 4434 грн.

Крім того, 11 березня 2022 року близько 20.47 год. обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи в АДРЕСА_8 , з метою особистої наживи, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, достовірно знаючи про те, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з підкапотного відділення автомобіля марки ВАЗ 21053 номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_14 , бувшу у використанні акумуляторну батарею марки «Diesel» вартістю 1609 грн. Після чого обвинувачений ОСОБА_8 місце вчинення кримінального правопорушення покинув, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_14 майнову шкоду на суму 1609 грн.

Не погоджуючись з вказаним вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу. Просить призначити йому більш м`яке покарання, застосувавши ст. 69 КК України, а саме, 4 роки позбавлення волі. Просить взяти до уваги стан його здоров`я, зокрема, хворіє туберкульозом останньої стадії, гепатитом С, його вік, наявність малолітнього сина ОСОБА_15 , а також те, що він визнав вину, активно сприяв слідству. При цьому вказує, що за епізодом крадіжки майна ОСОБА_13 він не викрадав болгарку, зварювальний апарат та маску Хамелеон, що підтверджується відео з камери відеоспостереження.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, просив вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, якою встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані в повному обсязі.

Згідно доводів апеляційної скарги обвинувачений визнає свою вину у вчиненні крадіжки майна потерпілих ОСОБА_10 , ТзОВ «Грін Технолоджіс», ОСОБА_14 , грабежу потерпілого ОСОБА_11 , у заволодінні банківською карткою АТ «ПРИВАТБАНК», виданої на ім`я ОСОБА_12 та викраденні грошових коштів з цієї картки. Щодо викрадення майна ОСОБА_13 , то стверджує, що викрав у потерпілого тільки арматуру та не викрадав інші речі.

Колегія суддів вважає неспроможними зазначені апеляційні доводи обвинуваченого щодо його непричетності до крадіжки іншого майна потерпілого ОСОБА_13 , зазначеного в обвинувальному акті.

Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у таємному викраденні майна ОСОБА_13 (крадіжці), поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчиненому повторно, за обставин та в обсязі, встановленому у судовому засіданні та наведеному в мотивувальній частині вироку підтверджуються сукупністю досліджених в судовому засіданні узгоджених між собою, допустимих, достовірних та достатніх доказів.

Зокрема, з показань потерпілого ОСОБА_13 вбачається, що у гаражному приміщенні, яке є його власністю, за адресою: АДРЕСА_7 , він поставив відеокамеру. 20.11.2021 року з часу 15:20 год. до 15:30 год. почав одержувати на мобільний телефон повідомлення, оскільки відеокамера була підключена до мобільного телефону, і під`їхавши автомобілем до свого приміщення, побачив, що вікно було відкрите, було видно сліди взлому, потім звернуся в поліцію. Зазначив, що на відеокамері все було видно, видно момент вчинення крадіжки, в нього було вкрадено інструменти, зокрема арматуру, зварювальний апарат, болгарку, захисну маску. Зазначив, що обвинувачений сказав, що все йому відшкодує, однак не відшкодував.

Вищевказані показання потерпілого ОСОБА_13 є послідовними та узгоджуються з даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.11.2021 року, згідно якого він заявив про те, що 20.11.2021 року близько 15:20 год. невідома особа проникла до приміщення гаражу за адресою АДРЕСА_7 , звідки викрала інструменти, а саме: болгарку марки «Де блекер» темно-зеленого кольору, зварку марки «Кайзер 280», а також шестиметрову арматуру у кількості 9 шт. (т.5 а.с.100).

В той же час, ні обвинуваченим, ні його захисником не було надано доказів, які б спростовували свідчення потерпілого і доводили невинуватість ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки майна, заявленого потерпілим.

Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано на підтвердження встановлених фактичних обставин та доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки майна потерпілого ОСОБА_13 , послався на сукупність письмових доказів у кримінальному провадженні, які відповідають критеріям належності, допустимості та достовірності доказів.

Так, протоколом огляду місця події від 20.11.2021 року з фототаблицями до нього встановлено, що майно потерпілого ОСОБА_13 було викрадено з приміщення гаражу по АДРЕСА_7 (т.5 а.с.101-110).

З оглянутого в судовому засіданні оптичного диску з відеозаписами з камер відеоспостереження за адресою АДРЕСА_7 , вбачається, що фіксація приміщення здійснюється зсередини 20.11.2021 року (т.5 а.с.113).

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/109-21/13435-ТВ від 08.12.2021р., ринкова вартість бувшої у використанні болгарки марки «BLACK&DECKER» моделі «KG1202K» станом на 20.11.2021 року становить 1356,00 грн. (т.5 а.с.117-121); висновку експерта №СЕ-19/109-21/13434-ТВ від 07.12.2021р. з фототаблицями - ринкова вартість бувшої у використанні маски зварювальника Хамелеон ТМ «Кентавр» СМ-203Р станом на 20.11.2021 року становить 226,67 грн. (т.5, а.с.123-127); висновку експерта №СЕ-19/109-21/13436-ТВ від 07.12.2021р. фототаблицями ринкова вартість бувшого у використанні зварювального апарата Kaiser MMA-280 Home Line жовтого кольору станом на 20.11.2021 року становить 1592,33 грн. (т.5, а.с.129-133); висновку експерта №СЕ-19/109-21/14125-ТВ від 21.12.2021р. ринкова вартість бувшої у використанні металевої арматури в кількості 12 штук діаметром 12 мм та довжиною 6 метрів кожна станом на 20.11.2021 року становить 1259,00 грн. (т.5, а.с.135-139).

Отже, суд першої інстанції, дослідивши, перевіривши та проаналізувавши в судовому засіданні всі вищевказані докази в їх сукупності, як такі, що узгоджуються між собою та не викликають сумніву, правильно дійшов висновку про необхідність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, з чим погоджується і колегія суддів.

Перевіряючи вирок суду в частині справедливості призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що посилання обвинуваченого на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості, є безпідставними.

Відповідно до ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Колегія суддів вважає, що вказані вимоги кримінального Закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі, а висновки суду належним чином мотивовані.

Так, призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який хворіє, на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах не перебуває, є раніше судимим, за місцем проживання характеризується незадовільно, та наявність обставин, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Зокрема, суд першої інстанції визнав обставинами, які пом`якшують покарання щире каяття, та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Таким чином, суд першої інстанції, врахувавши ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, дійшов обґрунтованого висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у межах, встановлених в санкціях ч.2, 3, 4 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.357 КК України, та на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначив остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Саме таке покарання, на думку колегії суддів є необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому, колегія суддів вважає, що встановлені судом першої інстанції обставини, які пом`якшують покарання, з урахуванням особи винного, конкретних обставин кримінального провадження, не свідчать про істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і не дають правових підстав для застосування ст.69 КК України та призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Згідно з позицією Верховного Суду, викладеною у справі № 629/2739/18 від 03.02.2021 року, частина 1 статті 69 КК надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо суворості призначеного покарання та необхідності його пом`якшення, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, а призначене покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження нових злочинів.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які є підставою для скасування вироку, при апеляційному розгляді не встановлено.

За таких обставин, вирок суду є законним та обґрунтованим і апеляційних підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 травня 2024 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5