Справа № 643/4324/24
Провадження № 1-кп/643/590/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова кримінальне провадження за № 0001409 від 15.12.2023, за обвинуваченням неповнолітнього

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, працюючого майстром з виготовлення ключів у ФОП « ОСОБА_9 », раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Московського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.12.2023 за № 0001409, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно з обвинувальним актом 14.12.2023 приблизно о 18:30 годині неповнолітній ОСОБА_7 , керував технічно справним автомобілем «HONDA PILOT», р.н. НОМЕР_1 , без посвідчення на право керуванням транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив вимоги ж. 2.1:

а) - водій механічного транспортного засобу повинен маги при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії та рухався по вул. Академіка Павлова, зі сторони вул. Героїв Праці у напрямку вул. Бучми м. Харкова, зі швидкістю 70-80 км/год.

Під час руху в районі будинку № 162 вказаної вулиці, водій ОСОБА_7 , діючи необережно, грубо порушив вимоги п.п. 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), згідно з якими:

- п. 18.1 ПДР України «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»;

- п. 18.4 ПДР України «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»;

та під час наближення до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким на сусідній смузі руху ліворуч від нього зупинився автомобіль «MAZDA СХ5», р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 , не зменшив швидкість та не зупинився, щоб надати дорогу пішоходу, внаслідок чого допустив наїзд автомобіля на пішохода ОСОБА_11 , який перетинав проїзну частину дороги по «врегульованому пішохідному переході, зліва направо відносно руху автомобіля та в момент наїзду перебував на смузі руху ОСОБА_7 , та якому за наслідками події спричинено тілесні ушкодження.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-14/720-А/23 від 27.02.2024, внаслідок дорожньо-транспортної події потерпілому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої ключиці, закритий перелом обох виростків лівої стегнової кістки із зсувом.

Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_7 , які згідно з висновком судово-автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-24/10077-ІТ від 15.04.2024 знаходяться в причинному зв`язку з подією, виразилося в тому, що керуючи транспортним засобом, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу «зебри», проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змінами, того факту, що ліворуч у попутному йому напрямку перед пішохідним переходом зупинився транспортний засіб та надавав дорогу пішоходу, який рухався по нерегульованому пішохідному переходу, своєчасно не знизив швидкість керованого ним транспортного засобу аж до зупинки та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , який рухався зліва направо відносно його руху, шо спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звернулись до суду із клопотання про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності, яке прохали розглянути у відкритому судовому засіданні.

У судовому засіданні 22.10.2024 захисники обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 клопотання підтримали, прохали звільнити від покарання неповнолітнього ОСОБА_7 із застосуванням примусових заходів виховного характеру, передавши його під нагляд матері ОСОБА_8 .

Обвинувачений просив задовольнити дане клопотання, зазначивши, що обставини мали місце як зазначено в обвинувальному акті, він скоїв ДТП та залишився на місці, викликав карету швидкої допомоги, у вчиненому щиро розкаюється, неодноразово прохав пробачення у потерпілого. На теперішній час його родина частково відшкодувала потерпілому матеріальну шкоду у розмірі 40000,00 грн., про що було надано письмові докази.

Законний представник обвинуваченого підтримала клопотання та зобов`язується виконувати усі вимоги.

Прокурор клопотання підтримав.

Представник потерпілого заперечень не висловив, але покладався на розсуд суду.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Частиною 4 ст.286 КПК України передбачено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 97 КК України неповнолітнього, який вперше вчинив кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу.

У свою чергу, ч. 2 ст. 105 КК України, передбачено види примусових заходів виховного характеру, які суд застосовує до неповнолітнього або до особи, яка після досягнення одинадцятирічного віку але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно - небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, серед яких і передача неповнолітнього під нагляд батьків.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що неповнолітнього можна передати під нагляд батьків. При цьому, вони мають бути спроможні здійснювати виховний вплив на неповнолітнього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язані це робити. Строк нагляду, передбаченого п.3 ч.2ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватися, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

З наданих суду документів вбачається, що ОСОБА_7 є неповнолітнім, за місцем навчання зарекомендував себе позитивно, працює майстром з виготовлення ключів у ФОП « ОСОБА_9 », на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вперше вчинив кримінальне правопорушення, щиро кається у вчиненому, родина ОСОБА_7 частково відшкодувала потерпілому 40000,00 грн. в рахунок матеріальної шкоди.

Водночас, суд враховує висновки досудової доповіді про неповнолітнього органу пробації, в якому зазначено, що у обвинуваченого низький ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі можливе.

За наведеного вище та беручи до уваги дані про особу неповнолітнього ОСОБА_7 , рівень його розвитку й інші соціально-психологічні риси, зазначені у консультативному висновку старшого психолога ВПЗ УКЗ ГУНП в Харківській області за результати психодіагностичного дослідження у кримінальному провадженні ЄРДР № 0001409 від 15.12.2023 за ч. 1 ст. 286 КК України, суд дійшов висновку, що його виправлення можливе без застосування покарання, а беручи до увагу згоду з боку неповнолітнього та його матері на застосування щодо ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру, суд вважає за можливе звільнити його від кримінальної відповідальності із застосуванням щодо нього примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_8 , яка його виховує до досягнення ним повноліття

Заявлений ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в особі представника адвоката ОСОБА_4 цивільний позов до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди необхідно залишити без розгляду.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року у провадженні № 13-47кс20 (справа № 598/1781/17), відповідно до якого питання розподілу процесуальних витрат може вирішуватись не тільки у формі обвинувального вироку суду, а й ухвали.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 вересня 2021 року (справа № 342/1560/20,провадження № 51-2331км21).

Аналізуючи вищевикладене, суд вважає процесуальні витрати, здійснені в ході досудового розслідування на проведення судових експертиз у розмірі 12116,48 грн. стягнути із законного представника неповнолітнього ОСОБА_8 на рахунок держави, у відповідності до вимог ст. 124 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Оскільки неповнолітній звільняється від кримінальної відповідальності, то, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження підлягає закриттю судом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 286, 395 КПК України, ст.ст. 97, 105 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання захисників неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності - задовольнити.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 97 КК України.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України примусові заходи виховного характеру, на підставі п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, у вигляді передачі під нагляд особи, яка здійснює його виховання - матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , до досягнення ним повноліття.

Кримінальне провадження № 0001409 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 286 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.12.2023 - закрити.

Цивільний позов ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , в особі представника адвоката ОСОБА_4 , до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення - залишити без розгляду.

Роз`яснити цивільному позивачу право пред`явлення цивільного позову в порядку цивільного судочинства.

Попередити неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, що у разі ухилення від застосування до нього примусових заходів виховного характеру, ці заходи скасовуються і він притягується до кримінальної відповідальності.

Стягнути із законного представника неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , витрати, здійснені в ході досудового розслідування на проведення судових експертиз у розмірі 12116 (дванадцять тисяч сто шістнадцять) грн. 48 коп. в дохід держави.

Речові докази: автомобіль «HONDA PILOT», р.н. НОМЕР_1 повернути власнику.

На ухвалу може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом семи днів з моменту проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1