Справа № 521/9/23
Номер провадження:1-в/521/1065/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м.Одеси подання начальника ДУ «Одеська виправна колонія (№14)» ОСОБА_5 про приведення вироку у відповідність із законодавством України у зв`язку зі змінами у Кодексі України про адміністративні порушення згідно Закону №2886-ІХ від 18.07.2024 р. відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м.Одеси 12.09.2024 року надійшло подання начальника ДУ «Одеська виправна колонія (№14)» про приведення вироку у відповідність із законодавством України у зв`язку зі змінами у Кодексі України про адміністративні порушення згідно Закону №2886-ІХ від 18.07.2024 р. відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування якого зазначено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 30.01.2024 року:

- за ч. 4 ст.185 КК України у вигляді 5 /п`яти/ років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.190 КК України у вигляді 2 /двох/ років позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, по сукупності кримінальних правопорушень остаточно призначити покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обчислювати з моменту проголошення вироку, а саме з 30.01.2024 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання, строк його попереднього ув`язнення у даному провадженні, а саме період з 26.12.2022 року по 29.01.2024 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

У зв`язку з тим, що набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX, яким вчинення крадіжок в сумі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до адміністративних правопорушень та відповідно декриміналізовано, просить привести у відповідність з цим законом вищезазначений вирок відносно ОСОБА_4 .

Засуджений ОСОБА_4 подання підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважав за можливе подання задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, прийшов до висновку, що дане подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п.13 ч.1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 63 КК України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 30.01.2024 року:

- за ч. 4 ст.185 КК України у вигляді 5 /п`яти/ років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.190 КК України у вигляді 2 /двох/ років позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, по сукупності кримінальних правопорушень остаточно призначено покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обчислювати з моменту проголошення вироку, а саме з 30.01.2024 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання, строк його попереднього ув`язнення у даному провадженні, а саме період з 26.12.2022 року по 29.01.2024 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Відповідно до вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 30.01.2024 року судом встановлено, що 14.10.2022 року о 18 год. 33 хв., знаходився в приміщенні торгівельного залу ТОВ «ОККО-ДРАЙВ» АЗС №ОД45, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля 2А, де в останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна - алкогольних напоїв, що належить ТОВ «ОККО-ДРАЙВ».

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні торгівельної зали ТОВ «ОККО-ДРАЙВ» АЗС №ОД45, за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2-А, зупинився біля стелажів з алкогольними предметом свого злочинного посягання майно, що належить ТОВ «ОККО-ДРАЙВ» напоями, де визначив

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , упевнившись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії залишаться непоміченими, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, діючи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з метою особистого збагачення, взяв товар з полиці, а саме: пляшку настойки Jagermeister об`ємом 1,75 літра, вартістю 638 гривень 78 копійок, в кількості 1 шт., та поклав зазначений товар під кофту чорного кольору, яка була одягнена на ньому. Після чого, ОСОБА_4 прямуючи до виходу з приміщення торгівельної зали, де не маючи на меті оплачувати вказане викрадене майно, покинув приміщення ТзОВ «ОККО-ДРАЙВ» АЗС №ОД45, тим самим повторно, таємно заволодів пляшкою настойки Jagermeister об`ємом 1,75 літра, що належним ЗОВ «ОККО-ДРАЙВ» на суму 638 гривень 78 копійок.

У подальшому з вказаними викраденим майном ОСОБА_4 зник з місця вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Внаслідок вчинення вказаного кримінального правопорушення, ТОВ «ОККО-ДРАЙВ» АЗС №ОД45 заподіяно майнову шкоду на суму 638 гривень 78 копійок.

Крім того, 02.11.2022 року, вранці, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи на перехресті вулиць Літакова кут Кустанайської в м. Одесі, побачив раніше знайомого йому ОСОБА_6 , з велосипедом моделі «Азімут» синього кольору, після чого у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а саме вищевказаним велосипедом, що належить потерпілому ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у виді спричинення майнової шкоди власнику і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 та в розмові з ним, під приводом необхідності проїхатися до магазину, попросив у останнього дати йому велосипед, на що потерпілий ОСОБА_6 , будучи введеним в оману щодо справжніх цілей отримання його велосипеду, погодився та передав ОСОБА_4 свій велосипед моделі «Азімут» синього кольору.

Після отримання від ОСОБА_6 вказаного велосипеду, ОСОБА_4 , не маючи на меті наміру його повертати, поїхав на ньому у невідомому напрямку та з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 , майнову шкоду на суму 1000 гривень.

Далі, 09.11.2022 року, в період дії на всій території України воєнного стану, приблизно о 07 годині 30 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи прямий умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, визначив предметом свого злочинного посягання майно, а саме велосипед білого кольору з саморобним багажником чорного кольору, що належить потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, у вказаний день та час, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись, що його дії є непомітними для власника майна так і для сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшов до велосипеду білого кольору з саморобним багажником чорного кольору, вартістю 1249,95 гривень, належного ОСОБА_7 , який був припаркований біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », за адресою АДРЕСА_1 , таємно заволодів ним шляхом вільного доступу, сів на нього та поїхав в невідомому напрямку.

Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 1249,95 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , за епізодами від 14.10.2022 р. та від 09.11.2022 року, кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , за епізодом від 02.11.2022 року, кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману /шахрайство/, вчинене повторно.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за всіма епізодами, кваліфіковано за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18.07.2024 року № 3886-ІХ (надалі Закон № 3886ІХ)

Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу ІV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до п.п. 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Отже, після набрання чинності Закону України № 3886-ІХ, дрібним викраденням чужого майна вважається, зокрема, крадіжка, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Вказане положення цілком узгоджується із вимогами ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на наведене суд вважає необхідним застосувати у даній справі зворотну дію у часі Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року №3886-ІХ, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , за епізодами 14.10.2022 р., 02.11.2022 р., 09.11.2022 р. вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, а саме станом на 01.01.2021 року два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становило 2478 гривень в той час як вартість викраденого чужого майна ОСОБА_4 14.10.2022 року склала 638 грн. 78 коп., 02.11.2022 року склала 1000 грн., 09.11.2022 року склала1249 грн. 95 коп., що виключає кримінальну відповідальність за ці діяння.

Частиною 1 ст.5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч.1 ст.72 цього Кодексу, що визначено положеннями ст.74 КК України.

Пункт 13 ч.1 ст.537 КПК України передбачає, що під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 ст.74 КК України.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом №3886-ІХ, на підставі ст.5 та ч.2 ст.74 КК України, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 30.01.2024 року.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі №0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

У зв`язку із зазначеним, суд приходить до висновку про те, що оскільки ОСОБА_4 на теперішній час відбуває покарання за вчинені діяння, кримінальна караність яких усунута, останній підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 30.01.2024 року. Станом на час розгляду подання засуджений відбув покарання у виді позбавлення волі 1 рік 10 місяців 5 днів.

На підставі ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, Закону України № 3886-ІХ, керуючись ст.ст. 336, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання начальника ДУ «Одеська виправна колонія (№ 14)» - задовольнити.

На підставі ч.2 ст.74 КК України засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 30.01.2024 року за ч.4 ст.185, ч.2 ст.190, ст.70 КК України у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ДУ «Одеська виправна колонія №14».

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1