Справа № 740/5249/24
Провадження № 1-кп/740/445/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники кримінального провадження:

- прокурор ОСОБА_3 ,

- обвинувачені - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

- захисники - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині в режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 255-1, ч. 1 ст. 304, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 185 КК України,

установив:

У Ніжинському міськрайонному суді Чернігівської області перебуває на розгляді вищевказане кримінальне провадження; підготовче судове засідання призначено на 19 вересня 2024 року 11-00 год.

19.09.2024 до суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів з визначенням розміру застави у вигляді 60 прожиткових мінімумів працездатних осіб. Клопотання обґрунтоване тим, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений може: переховуватись від суду з метою уникнення покарання; незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні з метою зміни їхніх показань, оскільки йому відомо місця їх проживання; іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, а саме може створювати штучні докази або підбурювати осіб, які не були свідками вчинення кримінальних правопорушень до надання завідомо неправдивих показань; вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 учиняв злочини протягом тривалого часу, і ця протиправна діяльність була його джерелом доходу.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з викладених у ньому обставин та просив задовольнити з підстав, указаних у клопотанні.

Обвинувачений у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, просив застосувати більш м`який запобіжний захід, посилаючись на незадовільний стан здоров`я, необхідність лікування, якого не забезпечують йому в умовах слідчого ізолятора. Подальше утримання його під вартою порушує його права.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_11 просила відмовити в задоволенні клопотання, оскільки прокурор не довів неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу. Просила застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням відповідних обов`язків, зокрема, обов`язку носити електронний браслет. У разі задоволення клопотання, просила зменшити розмір застави до мінімального, оскільки визначений слідчим суддею розмір застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є надмірним для обвинуваченого. Протягом двох місяців перебування під вартою ні обвинувачений, ні члени його сім`ї не змогли внести заставу у визначеному судом розмірі.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, суд дійшов таких висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 26 КПК України с торони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно із ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

За правилами ч. 1 ст. 199 КПК України, к лопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати, зокрема, прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного, обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом.

Відповідно до практики ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд ураховує те, що ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 26 липня 2024 року застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. На цей час судовий розгляд у вказаному кримінальному провадженні ще не розпочато, свідків не допитано, а тому продовжують існувати ризики впливу на них та переховування від суду, враховуючи міру покарання у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Для запобігання вказаним ризикам суд ураховує суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинуваченого, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п. 79 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», а тому суд вважає виправданим продовження дії застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу.

Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні цілодобово залишати житло, не зможе унеможливити спробам переховуватись від суду, незаконного впливу на свідків. Про обрання відносно обвинуваченого особистої поруки не надходило жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру. Застосування особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки обвинуваченого, не зменшить наявність ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації.

Застосований до обвинуваченого запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченого і зможе забезпечити, на відміну від інших запобіжних заходів, належне виконання ним процесуальних обов`язків. Суд не вбачає на цей час підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який.

З урахуванням вимог ст. 178 КПК України, а також з огляду на доведеність прокурором, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти зазначеним ризикам, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора.

Керуючись ст. 2, 22, 26, 177, 178, 194, 199, 315, 371, 372 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою з визначеною заставою у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб - до 17 листопада 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1