КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №361/3671/23 Провадження №11-кп/824/3951/2024Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

представника потерпілого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011, по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 квітня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 квітня 2024 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, та покладено на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

По справі вирішено питання про процесуальні витрати, арешт майна та речові докази.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що він 11.01.2023 приблизно о 18 годині, керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині автодороги сполученням «Чернігів-Київ» в напрямку м. Бровари в межах села Семиполки Броварського району Київської області та наближалася до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.38.1 - 5.38.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1 «нерегульований пішохідний перехід», по якому рухався пішохід ОСОБА_12

Керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 допустив порушення вимог п. 1.3, 1.5, 2.3 підпункт «б», 12.3, 12.9 б) та 18.1 Правил дорожнього руху, та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_12 завдавши йому тілесні ушкодження, від яких потерпілий помер на місці пригоди.

В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини вчиненого злочину та правову кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати через неправильне застосування судом кримінального закону, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі винного внаслідок м`якості.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що з урахуванням даних про особу обвинуваченого та обставин провадження, позицію обвинуваченого, який критично не оцінює свою поведінку та наслідки вчиненого, наявні законні підстави для призначення більш тривалого іспитового строку та призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

За доводами прокурора, судом в достатній мірі не враховано, що обвинувачений ОСОБА_8 є особою похилого віку, має низку захворювань та керуючи джерелом підвищеної небезпеки, порушив одночасно декілька пунктів правил дорожнього руху, що призвело до загибелі людини.

За результатами апеляційного розгляду просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч.2 ст.286 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

В решті вирок суду просить залишити без змін.

Захисником ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подані заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких він просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які вважали вирок суду законним і обґрунтованим, представника потерпілого, який погодився з прийнятим судом рішенням та просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів приходить до наступних висновків.

За приписами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Суд першої інстанції, допитавши обвинуваченого ОСОБА_8 , за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, та розглянув кримінальне провадження в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого злочину та правова кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч.2 ст.286 КК України учасниками судового провадження не оспорюється та не оскаржується, а тому у відповідності до положень ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.286 КК України, суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, вчинений з необережності, дані про особу винного, а саме те, що він раніше не судимий, одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Судом також враховано стан здоров`я та похилий вік обвинуваченого, який є пенсіонером та має пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих ветеранів війни, у зв`язку із загибеллю 15.06.2022 сина обвинуваченого.

Суд обґрунтовано визнав обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням встановлених обставин та тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного, наявності обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що їх обтяжують, суд першої інстанції дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства, а тому на підставі положень ст.75 КК України звільнив його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Колегія суддів погоджується з призначеним ОСОБА_8 покаранням, яке за своїм видом та розміром відповідає тяжкості вчиненого ним злочину та особі обвинуваченого та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Статтею 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст.65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3)враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення, призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до санкції частини 2 статті 186 КК України за вчинення даного злочину передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами до трьох років або без такого.

В суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_8 повідомив, що він щиро кається та шкодує про вчинене, засуджує свої дії та критично до них ставиться. Також зазначає, що він активно сприяв розкриттю злочину та повністю відшкодував потерпілій стороні завдану ним шкоду. Просить не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки він має 56 років стажу керування транспортними засобами, раніше до кримінальної відповідальності за порушення правил безпеки дорожнього руху не притягався. Просить врахувати, що вони з дружиною є особами похилого віку, втратили на війні єдиного сина, мають за містом дачний будинок, до якого складно добратись без автомобіля, а тому позбавлення його права керування транспортними засобами суттєво вплине на умови життя його та дружини.

Колегія суддів враховує позицію потерпілого, який у своїй письмові заяві повідомив, що ОСОБА_8 приніс вибачення йому та усій родині, взяв на себе усі матеріальні витрати, повністю відшкодував моральну шкоду. Будь-які позовні вимоги матеріального або морального характеру у потерпілого до обвинуваченого відсутні (а.с.67).

Під час апеляційного перегляду, представник потерпілого підтвердив, що обвинувачений повністю відшкодував завдану потерпілому моральну шкоду та взяв на себе всі матеріальні витрати, в тому числі витрати на поховання. Потерпіла сторона повністю погоджується з вироком суду та призначеним ОСОБА_8 покаранням.

Колегія суддів погоджується із висновками суду, що при вирішенні питання про доцільність призначення обвинуваченому додаткового покарання в виді позбавлення права керування транспортними засобами, крім тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його наслідків, наявності обставин, що пом`якшують покарання, та відсутності обставин, що його обтяжують, підлягає врахуванню позиція потерпілої сторони, яка повністю погоджується з призначеним покаранням та його не оскаржує, а також те, що ОСОБА_8 керував транспортним засобом в тверезому стані, відсутність даних про те, що він раніше притягався до кримінальної та адміністративної відповідальності за порушення правил безпеки дорожнього руху, що давало суду законні підстави призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Колегія суддів також погоджується з рішенням суду про звільнення ОСОБА_8 від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, оскільки з урахуванням тяжкості вчиненого злочину та особи винного, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства. Доводи прокурора про наявність законних підстав для призначення обвинуваченому більш тривалого іспитового строку не знаходять свого підтвердження за результатами апеляційного розгляду, як і те, що обвинувачений критично не оцінює свою поведінку та наслідки вчиненого.

З наведених підстав апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 квітня 2024 року, ухвалений щодо ОСОБА_8 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , - без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

________________ ________________ _______________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4