Березівський районний суд Одеської області
20.11.2024
Справа № 494/1799/24
Провадження № 1-кс/494/680/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2024 року м. Березівка

Слідчий суддя Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Березівка Одеської області клопотання слідчого відділення № 2 СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене заступником керівника Березівської окружної прокуратури в Одеській області ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні за № 0000576 від 23 вересня 2024 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плопистюбей, Каушанського району, р. Молдова, молдованин, громадянин України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, не працевлаштований, який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 152 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2024 року слідчий відділення № 2 СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Березівського окружної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк досудового розслідування, тобто до 23 грудня 2024 року.

Справа передана слідчій судді ОСОБА_1 19 листопада 2024 року та призначена до розгляду на 20 листопада 2024 року.

В обгрунтування поданого клопотання, слідчий посилався на те, що 22.09.2024 року біля 22:00 години ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на зґвалтування ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи в цей момент на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , із застосуванням фізичної сили, а саме тримання за руку силоміць завів ОСОБА_8 до будинку, після цього, продовжуючи свій злочинний намір з метою доведення його до кінця, застосувавши силу роздягнув ОСОБА_8 та поваливши на підлогу, всупереч її волі, здійснив насильницький статевий акт природнім способом, а саме із вагінальним проникненням. Після чого залишився на місці події та погрожував останній фізичною розправою у разі, якщо вона повідомить про вчинені ним протиправні дії відносно неї, до моменту, о 00:30 год. 23.09.2024, коли ОСОБА_8 втекла з будинку.

25 вересня 2024 року ОСОБА_5 слідчим суддею Березівського районного суду Одеської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який закінчуються 23 листопада 2024 року. На даний час у слідства виникла необхідність у продовженні тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , оскільки наразі тривають судово-медичні імунологічні та цитологічні експертизи, у слідства виникла необхідність у отриманні висновків вищезазначених експертиз, оскільки вони містять доказову базу для підготовки та направлення до суду обвинувального акту відносно ОСОБА_5 .

Також, постановою керівника Березівської окружної прокуратури ОСОБА_9 від 19 листопада 2024 року продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 23 грудня 2024 року. Ризики за ст. 177 КПК України не зменшились та інший запобіжний захід застосувати не можливо.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні 20 листопада 2024 року клопотання підтримали на підставах викладених у клопотанні, просили його задовольнити. Також, посилались на наявність ризиків, що зазначені у клопотанні, та просили продовжити тримання під вартою до 23 грудня 2024 року без визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти заявленого клопотання в частині застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Посилалися на те, що підозрюваний має постійне місце проживання, працює по найму.

Розглянувши подане клопотання та додані до нього документи, вивчивши матеріали кримінального провадження № 0000576, вислухавши думки учасників судового розгляду, вважаю наступне.

На розгляді у СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження за № 0000576 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 152 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що 23 вересня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 152 КК України.

Ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 25 вересня 2024 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 23 листопада 2024 року включно без визначення розміру застави.

Частиною третьої статті 197 Кримінально-процесуального кодексу України (далі КПК України) передбачено: строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчим суддею також встановлено, що у зв`язку з призначенням експертиз строк досудового розслідування продовжений до 23 грудня 2024 року, про що винесена постанова керівника Березівської окружної прокуратури ОСОБА_9 від 19 листопада 2024 року.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження підозрюваному обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених статтею 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Слідчим суддею встановлено, що ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 Кримінально-процесуального кодексу України на даний час залишились незмінними.

На підтвердження вказаних ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України стороною обвинувачення у судовому засіданні вказано про те, ризик переховуватися від органів досудового розслідування або суду обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення кримінальних правопорушень, підозрюється у вчиненні злочину, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, а тому є підстави вважати, що знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, з метою уникнення відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення може переховуватися від органу досудового розслідування та, в подальшому, від суду. Ризик незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, є обґрунтованим так як потерпіла та свідки проживають в одному населеному пункті, знають один одного, а тому підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, шляхом залякування, погроз фізичною розправою чи умовляннями може вплинути на потерпілу, свідків для того, щоб останні змінили свої покази у кримінальному провадженні. Крім цього, слід взяти до уваги, те що кримінальні правопорушення стосовно потерпілої ОСОБА_8 скоєно підозрюваним ОСОБА_5 , із застосуванням фізичного насильства. Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення є обґрунтованим, так як підозрюваний ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, останнього разу вироком Ширяївського районного суду Одеської області від 13.05.2016 року, за частиною 3 статті 185 КК України, та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. Покарання відбув, судимість погашена, проте ОСОБА_5 на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення. Вказане свідчить про можливість вчинення ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень, та вказує на наявність ризику, передбаченого пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 152 КК України, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, які дослідженні слідчим суддею.

При продовженні запобіжного заходу, слідчий суддя враховує надані слідчим матеріали кримінального провадження, оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема вагомість наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, наявність повідомлення йому про підозру.

Слідчий суддя виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленої підозри, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленої підозри, суспільної небезпеки злочинних дій, в яких підозрюється ОСОБА_5 .

Вказані вище обставини та наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Іншими обставинами, що сукупно вказують на можливість та необхідність продовження стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є фактори, які дають змогу безперешкодно застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до частини 3 статті 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, згідно положень частини 4 статті 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 КК України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Як встановлено раніше, злочин у якому підозрюється ОСОБА_10 вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування) відносно ОСОБА_8 , а тому слідчий суддя вважає за необхідне не застосовувати заставу.

Заслухавши думку прокурора та слідчого, які клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримали та просили його задовольнити, пояснення ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , враховуючи те, що в судовому засіданні прокурором, слідчим доведено наявність, на даний час, ризиків, визначених статтею 177 КПК України, беручи до уваги дані про підозрюваного ОСОБА_5 , клопотання необхідно задовольнити.

При цьому слідчий суддя вважає, що клопотання захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є необгрунтованим та задоволенню не підлягає. Так, захисник посилався на наявність постійного місця проживання у підозрюваного та те, що він працює по найму, проте, доказів наявності офіційного працевлаштування суду не надано. Відсутні у матеріалах кримінального провадження і докази, які б свідчили про стійкі соціальні зв`язки підозрюваного. Крім того, слідчий суддя вважає необгрунтованими посилання на те, що ризики, на які посилається у клопотанні слідчий, не є реальними, оскільки підозрюваний не ховався від досудового розслідування, в розшуку не перебуває, на свідків не впливав та впливати наміру немає. Наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3,5 частини 1 статті 177 КПК України доведено у судовому засіданні під час розгляду клопотання.

На підставі викладеного, керуючись сстатей 177, 183, 193-194, 196-197, 200, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого відділення № 2 СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене заступником керівника Березівської окружної прокуратури в Одеській області ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні за № 0000576 від 23 вересня 2024 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосований відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» - продовжити до закінчення строку досудового розслідування, тобто до 23 грудня 2024 року включно без визначення розміру застави.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1