08.08.2024 Справа № 642/2180/24
Провадження № 1 кс/642/420/24

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянин України, з загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово засуджений, останній раз 04.05.2023р. вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова за ст. ст. 391, 71 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше засудженим за скоєння умисних корисливих злочинів проти власності, маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став, повторно скоїв умисний корисливий злочин на території Холодногірського району м. Харкова за наступних обставин:

Так, ОСОБА_4 02 листопада 2020 року о 21.28 знаходився у приміщенні магазину автозаправки «БРСМ», яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де помітив, що у кишені сумки раніше не знайомого йому потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходяться гроші. Після цього у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошей.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, підійшов обличчям до обличчя до потерпілого ОСОБА_5 , розмовою відволік його, та в цей час своєю лівою рукою заліз до зовнішньої кишені сумки, яку ОСОБА_5 тримав перед собою в правій руці, та дістав з неї гроші в сумі 4000 грн. та 300 доларів США.

Після цього, ОСОБА_4 помістив вказані гроші до передньої кишені своїх брюк та покинув місце скоєння кримінального правопорушення. В подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют станом на 02.11.2020 на суму 12535 (дванадцять тисяч п`ятсот тридцять п`ять) грн. 00 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у в скоєному злочині, погодився з кваліфікацією вчиненим ним діяння та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Прохав суворо його не карати. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 визнав у повному обсязі.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів що характеризують його особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, наведеними даними про його особу, який раніше неодноразово засуджений за скоєння умисних корисливих злочинів проти власності, має не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став, повторно скоїв умисний корисливий злочин, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення та наведеними вище відомостями про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає необхідним призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі, із заст. ч.4 ст. 70 КК України.

Потерпілим ОСОБА_5 було заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином у розмірі 12 535 грн., моральної шкоди у розмірі 4000 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 2500 грн.

Згідно норми ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій у результаті кримінального правопорушення або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

До того ж ч. 5 зазначеної норми процесуального закону встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Порядок відшкодування шкоди визначений ЦК України, відповідно до норми частини першої ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Щодо відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, суд зазначає, що при її стягненні судом враховується практика Європейського Суду, зокрема рішення від 28.05.1985 року Серія А &96 справа Abdulaziz,CabalesandBalkandali v. UnitedKingdom, де враховано, що деякі форми моральної шкоди, зокрема емоційні страждання, за своєю природою не завжди можуть бути доведені чимось конкретним - суд розцінює як суттєві моральні страждання протиправне порушення його звичного ритму життя, позбавлення власності, нервовий стрес.

На обґрунтування вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу потерпілим надано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та квитанція №001084 від 06.02.21р.

Відповідно п. 1 ст. 118 КПК України витрати на правову допомогу враховано до складу процесуальних витрат.

Частина 2 ст. 120 КПК України відносить витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого до витрат на правову допомогу.

Положеннями ст. 119 КПК України суду надано право враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат.

У разі ухвалення обвинувального вироку суд, згідно ч. 1 ст. 124 КПК України, стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

У зв`язку із тим, що судом встановлено винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, цивільний позов визнаний обвинуваченим у тому розмірі, що заявлений у позовній заяві, цивільний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

В силу вимог ч. 6 ст. 181 КПК України запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, вважається скасованим.

Керуючись ст. ст. 373-374, 381-382 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного поглинання призначеного покарання вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04.05.23 р. остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років та 7 (семи) місяців позбавлення волі.

Вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.05.2020 р. виконувати самостійно, як зазначено у вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04.05.23 р.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 04.05.23р., як зазначено у вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04.05.23 р.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Речові докази:

-оптичний диск залишити в матеріалах кримінального провадження;

-автомобіль ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 кузов № НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні на території Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області повернути власнику;

-свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 та ключі від автомобіля ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_4 ХК кузов № НОМЕР_2 (квитанція №28588), передані на відповідне зберігання до камери речових доказів Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області повернути власнику.

Позов Альдаїра Навар ОСОБА_7 задовольнити повністю та стягнути з ОСОБА_4 на користь Альдаїра Навар ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 12 535 (дванадцять тисяч п`ятсот тридцять п`ять) грн., моральну шкоду у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. та витрати на оплату юридичних послуг у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн., що разом 19 035 (дев`ятнадцять тисяч тридцять п`ять) грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1