Справа № 158/3138/24
Провадження № 1-в/0158/71/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці справу за поданням начальника Луцького районного відділу №2 філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого діяння відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , засудженої вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.01.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 5-ти років позбавлення волі на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, -

В С Т А Н О В И В:

Начальник Луцького РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_3 звернулась до суду з поданням про звільнення ОСОБА_4 від покарання призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.01.2024 року, у зв`язку із декриміналізацією вчиненого діяння.

Подання мотивує тим, що 09 серпня 2024р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших Законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18.07.2024р. №3886-ІХ.

Зазначає, що ОСОБА_4 засуджена вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.01.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 5-ти років позбавлення волі на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Станом на момент вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення - 11 серпня 2023р., сума завданих збитків становила 604 грн. 59 коп.

Посилаючись на ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, просить розглянути питання щодо звільнення ОСОБА_4 від покарання призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.01.2024 року, у зв`язку із декриміналізацією вчиненого діяння.

Представник Луцького РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області в судове засідання не з`явився, просить розгляд справи проводити у його відсутності, подання підтримує, просить його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про підтримання клопотання, просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Засуджена ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить подання задовольнити.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття, у зв`язку із чим суд вважає за можливе розглянути подання без участі учасників судового процесу.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали особової справи, приходить до наступного висновку.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Так, судом встановлено, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.01.2024 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5-ти (п`ять) років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» № 3886-IX від 18 липня 2024 року відповідно до якого у новій редакції викладено статтю 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-ІХ) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-ІХ) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового Кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1. ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Зі змісту вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.01.2024 року вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 вчинила 11 серпня 2023р.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684,00 грн, відповідно 50 відсотків від його розміру (соціальна пільга) становили 1342,00 грн.

З огляду на указані норми, на момент вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України становив 2684,00 грн (1342,00 * 2 = 2684).

Як убачається із вищезазначеного вироку суду, вартість викраденого майна складає 604,59 грн, тобто не перевищує 2684,00 грн.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_4 майна становила 604,59 грн, тобто була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону України №3886-ІХ настає кримінальна відповідальність, вчинене нею діяння на теперішній час не є кримінально караним, суд приходить до висновку про задоволення подання та необхідність звільнення ОСОБА_4 від призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.01.2024 року покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Керуючись ст. 370, 372, п. 13 ч. 1 ст. 537, ч. 2 ст. 539 КПК України, ст. 4, ч. 2 ст. 72, ч.1 ст.5, ч.2 ст.74 КК України, Законом України №3886-ІХ, суд, -

У Х В А Л И В:

Подання задовольнити.

На підставі ч.2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.01.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 5-ти років позбавлення волі, ст. ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 1 рік у зв`язку із усуненням караності діяння, за яке вона була засуджена (декриміналізацією).

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області протягом 7-ми днів з дня її проголошення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1