ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Глибоцького районного суду Чернівецької області від 13 травня 2024 року у кримінальному провадження № 0000281 щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 13 травня 2024 року ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України та йому призначене покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 2 років позбавлення волі без конфіскації майна та без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На вказаний вирок надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 із проханням вирок змінити та виключити із мотивувальної частини вироку посилання на наявність в діях ОСОБА_8 об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України у вигляді організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України і керівництва такими діями та застосувати ст. 75 КК України при призначенні покарання, звільнивши ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням.

Вважає, що судом не встановлено належних, допустимих і достовірних доказів, які б свідчили, що саме ОСОБА_8 вчинив протиправні дії, спрямовані на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України та здійснював керівництво такими діями.

Провадження №11-кп/822/261/24 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9

Категорія: ч. 3 ст. 332 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Стверджує, що протиправні дії ОСОБА_8 були направлені на сприяння незаконному переправленню трьох осіб через державний кордон України порадами, вказівками та наданням транспорту для перевезення цих осіб.

Зважаючи на особу обвинуваченого, його молодий вік, міцні соціальні зв`язки, визнання вини, щире каяття, активне сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину, просив призначити ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Згідно вироку, ОСОБА_8 спільно з іншими невстановленими особами, діючи умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено воєнний стан, строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався згідно з Указами Президента України на 90 діб, у зв`язку з чим почали діяти обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, налагодили канал незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

ОСОБА_8 за попередньою змовою з невстановленими особами, з кінця січня 2023 року по 08 червня 2023, підшукали трьох громадян України, а саме ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які мали намір виїхати з території України з метою ухилення від призову за мобілізацією, повідомивши останніх про можливість за грошову винагороду, яка складатиме для ОСОБА_10 2800 Євро, а для ОСОБА_11 та ОСОБА_12 по 3000 Євро, переправити їх через державний кордон України поза пунктом пропуску.

З метою реалізації злочинних намірів ОСОБА_8 , попередньо домовившись з ОСОБА_10 про зустріч, 16.05.2023 біля 10:30 годин на автомобілі марки «Mersedes Sprinter» д.н.з. НОМЕР_1 прибув до торгівельного центру «Екватор», що по АДРЕСА_2 , та у ході розмови розповів ОСОБА_10 про порядок та умови переправлення через державний кордон України поза пунктом пропуску, після чого отримав від останнього аванс у розмірі 200 Євро.

У подальшому ОСОБА_8 , вранці 26.05.2023 повідомив ОСОБА_10 , що переправлення буде відбуватися сьогодні, і йому потрібно прибути о 19:00 в АДРЕСА_3 на площу Героїв Майдану.

Прибувши на визначене місце, біля 19:50 годин до ОСОБА_10 під`їхав автомобіль марки «ВАЗ-2107» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_13 (батька ОСОБА_8 ), після чого останні направилися в с. Купка, Чернівецького району Чернівецької області, що розташоване неподалік державного кордону України з Румунією.

Водночас, після телефонного дзвінка невідомої особи до ОСОБА_13 , було вирішено повернутися в м. Чернівці, у зв`язку з чим, переправлення через кордон України в цей день не відбулось.

Не полишаючи своїх злочинних намірів, ОСОБА_8 07.06.2023 повідомив ОСОБА_10 про необхідність прибуття о 20:00 на АЗС «Амік», що в АДРЕСА_1 , для його подальшого переправлення через державний кордон України.

Прибувши, біля 21:00 години у визначене місце, ОСОБА_10 за вказівкою ОСОБА_8 сів в автомобіль марки «Opel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_3 до ОСОБА_12 , який також мав намір виїхати за кордон.

Після цього, останні на зазначеному автомобілі направилися в напрямку смт. Глибока, де в с. Димка Чернівецького району, Чернівецької області їх зустрів ОСОБА_8 , та пересіли в його автомобіль марки «ВАЗ-2107» д.н.з. НОМЕР_2 продовжили рух у напрямку с. Купка, Чернівецького району Чернівецької області, та по дорозі в с. Карапчів підібрали ще одну особу ОСОБА_11 , якого ОСОБА_8 також мав намір переправити через кордон.

Перебуваючи в салоні автомобіля ОСОБА_8 провів з ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 інструктаж та повідомив, що супроводжувати їх через кордон України будуть двоє невстановлених на даний час осіб.

У подальшому, зупинившись на одній із АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 наказав ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 направитися до лісу та заховавшись, чекати на нього.

Через деякий час ОСОБА_8 приєднався до даних осіб та почав супроводжувати їх в напрямку державного кордону України, до місця, з якого його спільники повинні були переправити ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 через державний кордон України поза пунктом пропуску.

Водночас, під час руху ОСОБА_8 помітив сторонніх осіб, та щоб не бути викритим, наказав ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 бігти за ним та ховатися в лісі. Під час руху ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що дані особи через необізнаність місцевості уповільнюють рух, тим самим збільшують ймовірність бути поміченим, прийняв рішення залишити їх самих, а сам втік у невідомому напрямку.

Після чого, 08.06.2023, біля 04:00 години, під час того, як ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 прямували в напрямку державного кордону, останні були виявлені та зупинені працівниками поліції на території контрольованого прикордонного району, в межах населеного пункту с. Купка, Чернівецького району Чернівецької області, неподалік державного кордону України та Румунії.

Такими діями ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 332 КК України, а саме, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, наданням засобів, вчиненого щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора про відсутність підстав для зміни вироку, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За змістом апеляційної скарги,захисник оскаржує вирок лише в частині,оспорюючи наявність у діях обвинуваченого ознак об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, таких як організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України та керівництво такими діями. Також вважає надто суворим призначене покарання і просить застосувати ст. 75 КК України.

Отже,апеляційний суд переглядає судове рішення суду 1 інстанції лише в цій частині та не викладає доводів щодо обставин,які не оспорюються.

Згідно вироку,суд першої інстанції визнав ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, а саме- у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, наданням засобів, вчиненого щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Під організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України слід розуміти активні дії, які виявляються у розробці планів, визначенні місця, часу незаконного переправлення, пошуку співучасників, створенні організованої групи, її фінансуванні, озброєнні тощо.

Керівництво - це активна діяльність щодо забезпечення самого переправлення під час його вчинення: віддання певних команд, розстановка учасників, розподіл їх обов`язків тощо.

Свідок ОСОБА_12 в районному суді показав, що через тітку, яка проживає в Іспанії, дізнався номер телефону ОСОБА_8 , якому зателефонував за два тижня до виїзду,домовився про перетин та суму, яку мав заплатити за надані послуги в розмірі 3000 Євро. 07.06.2023 в день запланованого перетину, по дорозі слідування ОСОБА_8 зазначав, що переводити через кордон будуть інші особи, при цьому під час слідування в автомобілі розмови про передачу коштів ОСОБА_14 не було, їх мали передати після перетину кордону, кому саме не знає.

Районним та апеляційним судами досліджено матеріали проведених НСРД, якими підтверджено причетність ОСОБА_8 до організації та керівництва за попередньою змовою з невстановленими особами діями щодо незаконного перетину кордону України поза пунктом пропуску за грошову винагороду трьох осіб та факт отримання в якості винагороди 200 євро авансу від ОСОБА_10 .

Зокрема,згідно протоколів від 14.06.2023 року за наслідками НСРД, ОСОБА_8 надав ОСОБА_10 інформацію щодо місця та часу зустрічі з залученими обвинуваченим особами, які мали допомогти з перетином кордону (т.1 а.с.136, 195).

07.06.2024 року ОСОБА_8 надавав свідкам роз`яснення щодо порядку дій під час перетину кордону, повідомив, що здійснюватиметься супровід іншими особами,один із яких йтиме попереду,а інший позаду групи.Повідомив,що переміщення до ділянок кордону здійснюватиметься у лісі,а інші інструкції надасть безпосередньо під час перетину. В подальшому ОСОБА_8 особисто супроводжував трьох осіб в напрямку кордону із Румунією через лісисті ділянки місцевості,коли мав відбутись безпосередньо перетин кордону ,а коли вони були виявлені прикодонним нарядом-зник.

(т.1 а.с.117-119).

Також обвинувачений вказував на необхідність передати йому кошти за організований перетин та надавав поради щодо речей, які будуть необхідні для безпечного перетину та подальших дій після перетину кордону (т.1 а.с.175-176).

Отже,за фактичними обставинами, ОСОБА_8 надав трьом особам інформацію, розробив план дій, визначив місце та час незаконного переправлення, забезпечував переправлення та вказав суму грошової винагороди за свої дії.

На спростування доводів апелянта, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у діях ОСОБА_8 наявні кваліфікуючі ознаки об`єктивної сторони цього складу злочину,зокрема-організація незаконного переправлення осіб через державний кордон та керівництво такими діями за попередньою змовою групою осіб.

Підстав для зміни вироку в цій частині апеляційний суд не вбачає.

Вимоги ст.50, 65 КК України зобов`язують суд при призначенні покарання враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання з тим, щоб призначене покарання було необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Всупереч доводам захисника, таких вимог районний суд у цьому провадженні дотримався.

Зокрема, суд правильно зважив, ОСОБА_8 активно сприяв розкриттю злочину і щиро розкаявся,раніше не судимий,є особою молодого віку, має постійне місце проживання,де позитивно характеризується,одружений,на його утриманні 3 неповнолітніх дітей, добровільно перерахував кошти на ЗСУ та перебував на стаціонарному лікуванні.

Дані обставини враховані судом як такі, що пом`якшують покарання.

Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

Викладене вище у сукупності давало суду достатні підстави для висновку про можливість застосування вимог ст.69 КК України при призначенні обвинуваченому покарання.

Прокурор вирок суду не оскаржував.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При цьому, звільнення особи від відбування покарання є не обов`язком суду, а його правом.

Районним судом правильно враховано, що ОСОБА_8 вчинив умисний корисливий тяжкий злочин за попередньою змовою групою осіб у сфері недоторканості державних кордонів.

Такий злочин скоєний обвинуваченим з метою переправлення через державний кордон в період дії воєнного стану осіб призовного віку,коли держава потребує захисту від збройної агресії рф,чим він грубо знехтував,бажаючи незаконно збагатитись, що свідчить про ступінь фактичної тяжкості скоєного.

Пом`якшуючі покарання обставини, на які посилається апелянт, були підставою для застосування ст. 69 КК України та не можуть бути враховані повторно як підстави для застосування ст. 75 КК України.

Той факт,що ОСОБА_8 під час апеляційного провадження вніс 50 тис грн. на потреби ЗСУ,апеляційний суд враховує,однак така обставина,сама по собі,зважаючи на тяжкість злочину,не дає підстав для пом`якшення покарання.

Судова колегія вважає,що покарання із застосуванням ст. 75 КК України не буде справедливим, необхідним, достатнім для виправлення особи і попередження вчинення нових злочинів та не відповідатиме внаслідок м`якості ступеню тяжкості скоєногокримінального правопорушення.

Отже,підстав для зміни вироку судова колегія не вбачає, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Глибоцького районного суду Чернівецької області від 13 травня 2024 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення,а засудженим-у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3