Справа № 438/774/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/770/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Бориславського міського суду Львівської області від 09 липня 2024 року щодо ОСОБА_7 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 09 липня 2024 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001026 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, повернуто до Львівської обласної прокуратури для приведення обвинувального акту у відповідності до вимог КПК України.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Суд констатував, що в обвинувальному акті не повно та не послідовно викладені фактичні обставини інкримінованого діяння щодо обвинуваченого, які прокурор вважає встановленими, як такі, що відповідають зазначеній правовій кваліфікації цього діяння. Обвинувальний акт не містить кваліфікацію дій обвинуваченого відносно потерпілої ОСОБА_10 , відсутні анкетні відомості кожного малолітнього потерпілого та їх законних представників. Також відсутні анкетні дані законного представника неповнолітнього обвинуваченого.

На вказану ухвалу суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Свої апеляційні вимоги прокурор мотивує істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Стверджує, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні містить усі відомості, передбачені ч.2 ст.291 КПК України. Зокрема, в обвинувальному акті зазначається, що внаслідок порушення водієм неповнолітнім ОСОБА_7 Правил дорожнього руху, потерпіла ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, а малолітні потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 отримали тяжкі тілесні ушкодження.

Прокурор вказує, що законним представником малолітнього потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ст. 59 КПК України є ОСОБА_10 , а законним представником малолітнього потерпілого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_11 , а відтак обвинувальний акт відповідно до ст. 291 КПК України містить всі анкетні дані щодо потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , як законних представників малолітніх дітей.

Акцентує, що у підготовчому судовому засіданні, яке відбулось 02.07.2024 до суду надавались постанови про залучення ОСОБА_10 та ОСОБА_14 законними представниками малолітніх дітей.

Стверджує, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування стосовно ОСОБА_7 містять усі відомості, які передбачено нормою статті 291 КПК України.

Звертає увагу, що у підготовчому судовому засіданні, яке відбулось 02.07.2024 судом було виконанні всі вимоги, які передбачені ст.314 КПК України, встановлено, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, з`ясовано думку учасників судового провадження щодо можливості призначення до судового розгляду.

За результатами проведеного 02.07.2024 підготовчого судового засідання, судом відповідно до ст. 316 КПК України було постановлено ухвалу про призначення судового розгляду з урахуванням думки учасників процесу на 29.09.2024, що підтверджується аудіозаписом судового засідання. Натомість, під час вже судового розгляду, яке відбулось 09.07.2024 суд першої інстанції у порушення вимог ст. ст. 314, 316, 342 КПК України самостійно повернувся на стадію підготовчого судового засідання та повернув обвинувальний акт до Львівської обласної прокуратури. При цьому, жодних клопотань від сторін кримінального провадження щодо повернення обвинувального акту прокурору не надходило.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор підтримав вимоги поданої апеляційної скарги у повному обсязі з підстав, викладених у поданій апеляційній скарзі.

Захисник та неповнолітній обвинувачений та його законний представник підтримали апеляційні вимоги прокурора, просили скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення присутніх учасників судового провадження, вивчивши матеріали провадження, дослідивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні та обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На переконання колегії суддів оскаржувана ухвала не відповідає наведеній нормі закону.

Так, відповідно до п 3 ч 3 ст 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо такий не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вимоги до обвинувального акта закріплено у ст 291 КПК України.

Так, згідно даної норми закону обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;

Оскаржуваною ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001026 щодо неповнолітнього ОСОБА_7 про обвинувачення за ч. 2 ст. 286 КК України, повернуто прокурору для приведення такого у відповідність до вимог КПК України.

Своє рішення про повернення прокурору обвинувального акта суд мотивував тим, що малолітні потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не визнані потерпілими та не мають законних представників.

В ухвалі зазначено, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 не містить кваліфікацію дій обвинуваченого відносно потерпілої ОСОБА_10 , відсутні анкетні відомості кожного малолітнього потерпілого та їх законних представників. Також відсутні анкетні дані законного представника неповнолітнього обвинуваченого.

Як визначив суд першої інстанції у цьому обвинувальному акті не повно та не послідовно викладені фактичні обставини інкримінованого діяння щодо обвинуваченого, які прокурор вважає встановленими, як такі, що відповідають зазначеній правовій кваліфікації цього діяння, не виконані в повному обсязі процесуальні дії відносно неповнолітнього обвинуваченого та малолітніх потерпілих.

Однак, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції необґрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору, всупереч вимогам ст.ст. 291, 314 КПК України, оскільки відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України у зазначеному обвинувальному акті наведено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При цьому, колегія суддів зауважує, що висування обвинувачення є виключною компетенцією прокурора і не може покладатися на суд. Питання, які стосуються змісту та достовірності викладених прокурором фактичних обставин кримінального правопорушення не підлягають розгляду у підготовчому судовому засіданні, і суд не цій стадії встановлює лише відповідність обвинувального акта вимогам КПК України, не досліджуючи при цьому суть обвинувачення.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що конкретність обвинувачення може бути перевірена лише в ході судового розгляду, оскільки під час підготовчого судового засідання суд не може давати оцінку кваліфікації дій обвинуваченого, доказам чи фактичним обставинам кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Згідно обвинувального акта у даному кримінальному провадженні неповнолітній ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило ОСОБА_11 середньої тяжкості тілесні ушкодження і тяжкі тілесні ушкодження малолітнім потерпілим ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Колегія суддів погоджується з апеляційними доводами прокурора про те, що законним представником малолітнього потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ст.59 КПК України є ОСОБА_10 , а законним представником малолітнього потерпілого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_11 , а відтак обвинувальний акт відповідно до ст. 291 КПК України містить всі анкетні дані щодо потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , як законних представників малолітніх дітей.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що згідно матеріалів справи у підготовчому судовому засіданні, яке відбулось 02.07.2024 судом було виконанні всі вимоги, які передбачені ст.314 КПК України, з`ясовано думку учасників судового провадження, зокрема і законного представника неповнолітнього обвинуваченого та законного представника малолітнього потерпілого, щодо можливості призначення обвинувального акта до судового розгляду.

Згідно матеріалів справи учасники судового провадження не звертались до суду із клопотання про повернення прокурору обвинувального акта у зв`язку із невідповідністю такого вимогам КПК.

Водночас, провівши підготовче засідання, суд видалився у нарадчу кімнату і після повернення оголосив постановлену 02.07.2024 ухвалу щодо продовження стадії попереднього розгляду, хоча у вказані ухвалі фактично відсутні мотиви, які перешкодили місцевому суду у день проведення підготовчого судового засідання (02.07.2024) прийняти у справі одне з рішень, передбачених ч.3 ст.314 КПК України.

Після цього, 09.07.2024 у вже продовженому підготовчому засіданні місцевим судом і було постановлено оскаржувану ухвалу про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001026 про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України, яку, з підстав наведених вище, колегія суддів визнає необґрунтованою, оскільки не знаходить беззаперечних підстав для повернення вказаного обвинувального акту прокурору.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, апеляційну скаргу прокурора обґрунтованою та приходить до переконання, що на підставі п.3 ч.1 ст.409 КПК України ухвалу суду першої інстанції про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_7 прокурору слід скасувати, оскільки така постановлення з порушенням вимог кримінального процесуального закону, і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 415, 419 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Бориславського міського суду Львівської області від 09 липня 2024 року щодо ОСОБА_7 про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0001026 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, - скасувати та призначити у даному кримінальному провадженні новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий:

Судді: