ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/4307/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/2257/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2024 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за об`єднаними обвинувальними актами у кримінальних провадженнях, внесених до ЄРДР за № 0000810 від 25.03.2019, № 0001595 від 15.07.2020, № 0000224 від 10.08.2020 за частиною 2 статті 289, частиною 2 статті 186, частиною 2 статті 190 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2024 року в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу відмовлено, клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого задоволено, продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», до 05.12.2024.

Не погодившись з вказаною ухвалою, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити йому запобіжний захід на більш м`який, а саме домашній арешт. В обґрунтування доводів апеляційної скарги обвинувачений вказує, що ризики, які були заявлені прокурором, на даній стадії вже не актуальні, оскільки справа розглядається судом вже 4 роки. Значну частину можливого покарання в разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, він вже відбув, у зв`язку із чим сенс переховування від суду відсутній. Зазначає, що не має можливості впливати на свідків, які знаходяться за кордоном; наміру вчиняти нові злочини він не має, оскільки бажає змінити життя, влаштуватись на роботу, виховувати двох неповнолітніх синів, крім того, має постійне місце проживання у м. Харків.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів підстав для задоволення апеляційної скарги не встановила, виходячи з наступного.

Перевіряючи обгрунтованість ухвали суду про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, апеляційний суд виходить з наступного.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

З оскаржуваної ухвали суду встановлено, що у судовому засіданні суду першої інстанції прокурор звернувся із клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав для продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд першої інстанції дійшов висновку, що ризики, передбачені статтею 177 КПК України продовжують існувати, та враховуючи обставини інкримінованого злочину, не встановив підстав для задоволення клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.

Колегія суддів вважає оскаржуване судове рішення обґрунтованим та вмотивованим, мотиви прийнятого рішення є такими, що відповідають вимогам статей 193-194, 196, 199 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги зміст пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 289, частиною 2 статті 186, частиною 2 статті 190 КК України, які відповідно до статті 12 КК України відносяться до тяжких та нетяжких злочинів. Крім того, відповідно до клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, ОСОБА_6 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.07.2020 ОСОБА_6 було оголошено у розшук, у зв`язку із тим, що він у судові засідання не з`являвся, судові виклики ігнорував. Враховуючи, що судове провадження триває, та відповідно до журналу судового засідання від 07.10.2024 судом здійснюється допит свідків, з огляду на дані про особу обвинуваченого, ризики, встановлені судом першої інстанції продовжують існувати та застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого буде недостатнім для їх запобігання.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Колегія суддів при цьому враховує, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення кримінальних правопорушень, може вдатися до відповідних дій.

Наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України на даний час об`єктивно вбачається з обставин кримінального провадження та наявних даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений в апеляційній скарзі посилається на те, що він має намір влаштуватись на роботу, виховувати двох неповнолітніх синів, має постійне місце проживання у м. Харків. Однак, наведене колегія суддів не вважає достатньою та безумовною підставою для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід. Разом з тим, небезпідставними є доводи обвинуваченого ОСОБА_6 щодо тривалого судового розгляду, за час якого він фактично відбув значну частину можливого покарання. Відповідно до частини 2 статті 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції звертає увагу суду першої інстанції на необхідність дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, за яким особа перебуває під вартою.

Керуючись статтями 177, 178, 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2024 року залишити без змін.

Звернути увагу суду першої інстанції на необхідність дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, згідно статті 28 КПК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до статті 424 КПК України.

Головуючий:

Судді: