Справа № 362/6227/24
Провадження № 1-кс/362/694/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2024 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні № 0000197 від 07.09.2024 року за ознаками кримінального проступку передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді надійшло клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про арешт тимчасово вилученого майна, а саме:посвідчення водія НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,установа ТSC 1242, з ознаками підробки, із забороною користування, відчуження та розпорядження даним майном.

Клопотання обґрунтоване наступним.

Сектором дізнання ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000197 від 07.09.2024.

07.09.2024 до ЧЧ ВП № 1 Обухівського РУП надійшло повідомлення від працівника поліції про те, що 07.09.2024 під час несення служби працівниками СРПП ВП №1 Обухівського РУП за адресою: Київська обл., Обухівський р-н., автодорога Васильків - Велика Бугаївка, поворот в напрямку с. Залізне, було зупинено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав для перевірки посвідчення водія видане на своє ім`я з явними ознаками підробки (ІТС ІПНПУ 10403 від 07.09.2024).

Вказане посвідчення водія було вилучено та поміщено до паперового конверту який опечатано належним чином та вилучено до відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області для проведення дослідження.

В ході огляду місця події ОСОБА_6 , пояснив, що приблизно у 2023 році, перебуваючи в сервісному центрі в м. Дніпро, намагався отримати посвідчення водія, однак у нього це не виходило. Потім до нього підійшов невідомий чоловік який запропонував свою допомогу в отриманні посвідчення водія, нащо ОСОБА_6 , погодився. Після отримання посвідчення водія останній заплатив за роботу невідомому чоловіку 8, 000 гривень.

09 вересня 2024 року постановою дізнавача СД відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , посвідчення водія НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_6 , установа яка видала ТSC 1242 від 22.02.2023 р., з ознаками підробки, визнано речовими доказами.

В подальшому вище вказаний речовий доказ буде направлено до Київського НДЕКЦ МВС України і призначено технічну експертизу документів.

Таким чином, з метою забезпечення збереження вищевказаного майна, яке визнано речовими доказами, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, подав заяву у якій розгляд клопотання просив провести без його участі та без застосування аудіо та відео фіксації.

Власник вилученого майна також до суду не з`явився, подавши заяву, в якій просить проводити розгляд клопотання без його участі, вимоги клопотання підтримує.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Таким чином, враховуючи норми ст. 172 КПК України, слідчим суддею визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі дізнавача та володільця майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх учасників, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя дослідивши клопотання та додані на його обґрунтування матеріали, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частинами 2, 3 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 Кодексу.

Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу вимог ч. 11 ст. 170 КПК України- заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Дізнавач за погодженням з прокурором просить суд накласти арешт на майно, вилучене 07.09.2024 року в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , в гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який надав посвідчення водія НОМЕР_2 видане на своє ім`я з явними ознаками підробки.

На обґрунтування необхідності арешту майна, дізнавач посилається на те, що у ході досудового розслідування, для забезпечення належного кримінального провадження, зазначене майно є предметом вчинення кримінального правопорушення та його визнано речовим доказом в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000197 від 07.09.2024 року, що підтверджується постановою про визнання речових доказів від 09 вересня 2024 року.

Крім того, необхідність накладення арешту та збереження вилученого майна в ході досудового розслідування в тому стані, в якому воно знаходилось на момент виявлення, дізнавач обґрунтовує необхідністю з`ясувати усі обставини кримінального проступку, провести ряд слідчих дій та судових експертиз, для чого й потрібно збереження майна, що може вплинути на об`єктивність проведення досліджень.

На переконання слідчого судді, у даному випадку, обґрунтування відповідності згаданого майна критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, у вказаній постанові про визнання речовим доказом та у клопотанні про арешт майна, є достатнім для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Прокурором доведено наявність підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, а саме, що вищезазначене майно, є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000182 від 21.08.2024 року, та може бути використане, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно з метою збереження речового доказу, клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись статтями 98, 131, 132, 170-173, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в результаті огляду місця події від 07.09.2024 року за адресою:АДРЕСА_1 , а саме: на документи - посвідчення водія НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_6 , установа TSC 1242 із забороною користування, відчуження та розпорядження даним майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1