УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000007 від 13.01.2023,

установив:

30.07.2024 до Шевченківського районного суду міста Києва надійшло (вхід № 71547) клопотання прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000007 від 13.01.2023.

Обґрунтовуючи клопотання про арешт майна, прокурор ОСОБА_3 зазначає про таке.

Слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000007 від 13.01.2023.

Досудовим розслідуванням установлено, що група осіб з числа військовослужбовців та цивільних, будучи обізнаними із законними умовами поводження з бойовими припасами, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно-небезпечних дій, направлених проти громадської безпеки в частині захисту життя та здоров`я людей від негативного впливу руйнуючого характеру бойових припасів в результаті їх неконтрольованого обігу, в порушення вимог законодавства України, яким регулюється порядок поводження з бойовими припасами, у тому числі Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від № 622 від 21.08.1998, на території міста Києва та Київської області незаконно зберігають та збувають вогнепальну зброю, якою заволоділи в зоні активних бойових дій.

Окрім цього, уповноважена особа громадської спілки «Військово-патріотична організація «Морської піхоти України» вступив в злочинну змову з керівником громадської організації «Спілка морської піхоти України» які, шляхом підробки документів організували отримання військового спорядження та автотранспортних засобів нібито на потреби ЗСУ з їх подальшим привласненням та продажем.

З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення даного кримінального правопорушення, відшукання і вилучення предметів, а також інших речей, які мають значення для досудового розслідування та в подальшому можуть бути використані як доказ під час судового розгляду, 24.07.2024 слідчим СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_7 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час обшуку виявлено та вилучено:

- ?1 предмет зовні схожий на автоматичну зброю Сайга - М3;

- ?1 предмет зовні схожий на магазин 7.62х39 місткістю на 30 набрїв;

- ?1 предмет зовні схожий на магазин 7.62х39 місткістю на 15 набоїв;

- ?109 предметів зовні схожі на патрони калібру 7.62х39;

- ?1 предмет зовні схожий на помпу "Maverick MV 45168E";

- ?13 предметів зовні схожі на набої 12 калібру;

- ?4 магазини місткістю на 30 патронів;

- ?79 предметів зовні схожі патрони 9x21;

- ?4 магазини 9х19 місткістю на 30 патронів;

- ?3 магазини 9х19 місткістю на 15 патронів;

- ?1 предмет зовні схожий на пістолет кулемет с.н. С607556 калібру 9х21;

- ?4 предмета зовні схожі на глушники;

- ?1 предмет схожий на полумьєгасник;

- ?один магазин на 20 набоїв, два магазина на 10 набоїв, один магазин на 15 набоїв;

- ?один предмет схожий на каліматор та один ствольний фонарик;

- ?60 предметів схожі на патрони калібру 5,45х39;

- ?два магазина на 30 набоїв;

- ?3 штик ножі;

- ?14 стартових пакета лайфсел та 3 стартових пакета Київстар;

- ?грошові кошти в сумі 1 027 000 грн.;

- ?мобільний телефон meizu;

- ?флеш накопичувач на 16 gb;

- ?два дозволи на зброю на ім?я ОСОБА_8 , одне посвідчення на ім?я ОСОБА_8 ;

- ?один дерев?яний приклад;

- ?один предмет схожий на рамку модуль до пістолета GLOCK;

- ?6 магнітних ключів від автомобілів;

- ?один usb накопичувач;

- ?16 предметів схожі на wi fi модулі та 10 літумних батарей та одна батарейка;

- ?один предмет схожий на пістолет Форт 12 Р та 13 набоїв.

24.07.2024 влучені речі визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Прокурор у клопотанні зазначає, що є всі підстави вважати, що відшукані речі мають значення для досудового розслідування та в сукупності з іншими матеріалами, мають суттєве значення для встановлення істини, важливих обставин у кримінальному провадженні, можуть бути використані, як доказ під час судового розгляду і потребують подальшого дослідження при призначенні відповідних експертиз, допитах свідків та проведенні інших слідчих дій, в яких виникне необхідність.

У зв`язку викладеним, для забезпечення збереження речових доказів, у сторони обвинувачення виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 України.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 30.07.2024, слідчим суддею визначено ОСОБА_1 31.07.2024 клопотання разом з додатками передано слідчому судді з відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних справ Шевченківського районного суду міста Києва.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , у судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора про арешт майна, зазначивши, що під час проведення обшуку порушено п. 5 ч. 3 ст. 234, п. 4 ч. 2 ст. 235 КПК України, при цьому обшук проведено не уповноваженими на те особами. Крім того, слідчим суддею не надавався дозвіл на вилучення грошових коштів, потреби у відшуканні та вилученні грошових коштів не існувало. Також, на думку адвоката, під час обшуку порушено вимоги п. 6 ч. 2 ст. 235, ч. 5 ст. 236 КПК України, а вилучене майно жодним чином не стосується речей на вилучення яких надано дозвіл слідчим суддею. Будь-якого обґрунтування приналежності вилученого майна до вчинення злочинів прокурором не надано.

Адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , у судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора про арешт майна, зазначивши, що воно є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Заслухавши учасників справи, дослідивши клопотання та додані на його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Так, слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000007 від 13.01.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 263 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17.07.2024 у справі № 761/25661/24 надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :02:006:0020, за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 , та яке належить на праві власності ОСОБА_9 .

Відповідно до протоколу обшуку від 24.07.2024, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17.07.2024 у справі № 761/25661/24, під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено майно на яке прокурор просить накласти арешт.

Звернення прокурора з клопотанням про арешт на зазначене тимчасово вилучене майно зумовлено необхідністю збереження речових доказів, оскільки вилучене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою старшого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 від 24.07.2024 майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, визнано речовими доказами.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в цьому випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що ці докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в цьому кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за фактом вчинення яких розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано це клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовими доказами постановою слідчого від 24.07.2024, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вищезазначене майно.

При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку.

Водночас слідчий суддя вважає за необхідним відмовити в частині прохання прокурора про накладення арешту на 1 предмет схожий на полум`ягасник, 6 магнітних ключів від автомобілів, 16 предметів схожі на wi fi модулі та 10 літумних батарей та одна батарейка, оскільки прокурором не доведено, що зазначене майно має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та має ознаки речового доказу, визначених у ст. 98 КПК України.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 170-173, 309, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000007 від 13.01.2023 - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 24.07.2024 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на:

- ?1 предмет зовні схожий на автоматичну зброю Сайга - М3;

- ?1 предмет зовні схожий на магазин 7.62х39 місткістю на 30 набоїв;

- ?1 предмет зовні схожий на магазин 7.62х39 місткістю на 15 набоїв ;

- ?109 предметів зовні схожі на патрони калібру 7.62х39;

- ?1 предмет зовні схожий на помпу "Maverick MV 45168E";

- ?13 предметів зовні схожі на набої 12 калібру;

- ?4 магазини місткістю на 30 патронів;

- ?79 предметів зовні схожі патрони 9x21;

- ?4 магазини 9х19 місткістю на 30 патронів;

- ?3 магазини 9х19 місткістю на 15 патронів;

- ?1 предмет зовні схожий на пістолет кулемет с.н. С607556 калібру 9х21;

- ?4 предмета зовні схожі на глушники;

- ?один магазин на 20 набоїв, два магазина на 10 набоїв, один магазин на 15 набоїв;

- ?один предмет схожий на каліматор та один ствольний фонарик;

- ?60 предметів схожі на патрони калібру 5,45х39;

- ?два магазина на 30 набоїв ;

- ?3 штик ножі;

- ?14 стартових пакета лайфсел та 3 стартових пакета Київстар ;

- ?грошові кошти в сумі 1 027 000 грн;

- ?мобільний телефон meizu;

- ?флеш накопичувач на 16 gb;

- ?два дозволи на зброю на ім?я ОСОБА_8 , одне посвідчення на ім?я ОСОБА_8 ;

- ?один дерев?яний приклад;

- ?один предмет схожий на рамку модуль до пістолета GLOCK;

- ?один usb накопичувач;

- ?один предмет схожий на пістолет Форт 12 Р та 13 набоїв.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1