УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянув в судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13.08.2024 року, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ковалівка Єланецького району Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, без реєстрації, мешканця АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 185 ч.4, 190 ч.2 КК України,

якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12 жовтня 2024 року включно з визначенням застави в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) грн.

Учасники судового провадження:

обвинувачений: ОСОБА_5 ( в режимі відеоконференції)

захисник: ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції)

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати ухвалу суду, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження йому строку тримання під вартою. Обрати йому більш м`який запобіжний захід.

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12 жовтня 2024 року включно.

Визначено звільнити ОСОБА_5 з-під варти у разі внесення ним особисто або іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) застави в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) грн., у разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з постійного місця проживання, яке він зазначить суду; повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування).

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала суду є незаконною та необгрунтованою.

Зазначає, що зазначені в клопотанні прокурора ризики не наявні на теперішній час.

Вважає, що існує можливість застосувати до нього більш м`який запобіжний захід. Зазначає, що не буде переховуватись від суду, оскільки наразі має складні сімейні обставини, а саме: мати потребує допомоги, так як перебуває в лікарні, а батько знаходиться на війні.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

На розгляді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження №0000369 від 15.06.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч.4, 190 ч.2 КК України.

Судом встановлено, що 25.03.2023 року з Одеського апеляційного суду після скасування вироку надійшло кримінальне провадження №0000369 від 15.06.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.4, 190 ч.2 КК України, для призначення нового розгляду кримінального провадження зі стадії підготовчого судового провадження.

Ухвалою суду від 27.03.2024 року призначено підготовче судове засідання в наданій справі на 09.04.2024 року.

При цьому ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.02.2024 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 11.04.2024 року, але не більше ніж на 60 днів, тобто фактично до 08.04.2024 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04.04.2024 року виправлено описку в зазначеній вище ухвалі і визначено строк тримання під вартою ОСОБА_5 до 08.04.2024 року.

У зв`язку з тим, що фактично строк тримання під вартою ОСОБА_5 спливав до підготовчого судового засідання, за клопотанням прокурора слідчим суддею Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.04.2024 року відповідно до ч.4 ст. 176, ч.6 ст. 199 КПК України ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 02.06.2024 року.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду ухвалу слідчого судді скасовано. Відмовлено прокурору у продовженні ОСОБА_5 запобіжного заходу, у зв`язку з чим того ж дня його було звільнено з Кіровоградського СІЗО, після чого обвинувачений в підготовче судове засідання не з`явився. Розгляд справи було відкладено на 03.06.2024 року.

03.06.2024 року обвинувачений в підготовче судове засідання також не з`являвся.

Після звільнення з СІЗО ОСОБА_5 захиснику і суду своє місце перебування не повідомив, хоча як обвинувачений мав такий обов`язок. Зареєстроване місце проживання у нього відсутнє, у зв`язку з чим неможливо повідомити його про розгляд справи та здійснити привід.

03.06.2024 року прокурор подав клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також клопотання про розшук обвинуваченого, про дозвіл на його затримання з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Ухвалою суду від 03.06.2024 року оголошено розшук обвинуваченого, надано дозвіл на його затримання з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Провадження у справі зупинено до розшуку обвинуваченого і доставки його до суду.

25.06.2024 року ОСОБА_5 затримано. 26.06.2024 року його доставлено до суду, кримінальне провадження було відновлено і призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.06.2024 року обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 23.08.2024 року включно, з можливістю внесення застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб протягом усього часу тримання під вартою.

На даний час заставу не внесено.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії обвинуваченому ОСОБА_5 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду та та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що продовжують існувати ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 тому наразі запобігти вказаним ризикам інакше, ніж шляхом тримання обвинуваченого під вартою не видається за можливе, оскільки судовий розгляд продовжується.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до матеріалів судового провадження на розгляді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження №0000369 від 15.06.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.4, 190 ч.2 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 . Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд, пославшись на відомості, що характеризують особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працює, немає легальних джерел доходу, переховувався від суду, дійшов висновку, що заявлені раніше ризики не зменшилися, а тому запобігти вказаним ризикам інакше, ніж шляхом тримання обвинуваченого під вартою, наразі не видається за можливе.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні в тому числі і тяжких злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а отже з огляду на тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у інкримінованому злочині, обвинувачений може переховуватись від суду.

Колегія суддів погоджуються з висновком суду першої інстанції, що той факт, що ОСОБА_5 достовірно знаючи про наявність в суді кримінального провадження щодо нього, був зник і його місцезнаходження було невідоме, тому ухвалою суду від 03.06.2024 року було оголошено розшук обвинуваченого та надано дозвіл на його затримання з метою приводу, свідчить про високу вірогідність подальшого переховування ОСОБА_5 від суду, адже він схильний до обману і неодноразово своїми ж вчинками доводив існування ризику переховування від суду.

Також наявним є ризик того, що ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення, з огляду на відомості про особу обвинуваченого та його негативну репутацію, оскільки обвинувачений не працює, раніше систематично вдавався до вчинення аналогічних правопорушень, тобто схильний до крадіжок і правопорушень, переховувався від суду, не має постійного місця проживання, усталених соціальних зв`язків.

Вищенаведене в сукупності вказує на існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме наявність ризиків переховування обвинуваченим від суду та ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

Тому не є слушними доводи обвинуваченого, щодо відсутності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Беручи до уваги доведеність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 статті 177 КПК України, а також серйозність висунутого ОСОБА_5 обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни обраного запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, як того просить апелянт.

Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не є доцільним, оскільки наявність у обвинуваченого соціальних зв`язків не є тими визначальними обставинами, які б давали можливість обрати останньому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою і суттєво не впливає на існуючі ризики.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 418, 419, 422-1, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13.08.2024 року, якою ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: