Справа № 456/3703/24
Провадження № 1-кп/456/399/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю : секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000577 від 03.06.2024, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, непрацюючого, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом 23.05.2024 близько 17:30 ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу магазину «Продукти 901» TOB «АТБ-маркет», що знаходиться у АДРЕСА_2 , на тротуарі побачив банківську картку AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на привласнення банківської картки з метою подальшого зняття грошових коштів, що знаходились на її рахунку, без відома власника картки ОСОБА_5 .

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 , діючи умисно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів привласнив банківську картку AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , власником якої є ОСОБА_5 , яка видана банківською установою та згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» відноситься до електронних платіжних документів, тобто є офіційним документом, якою надалі розпорядився на власний розсуд шляхом проведення оплати товарів у магазинах міста Стрия Львівської області.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано як привласнення офіційного документа з корисливих мотивів, тобто як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Крім того, 23.05.2024 близько 17:48 ОСОБА_4 перебував у приміщенні магазину продукти ФОП ОСОБА_6 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де маючи при собі раніше привласнену банківську картку, видану AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , власником якої є ОСОБА_5 , у нього виник умисел на вчинення крадіжки чужого майна.

Надалі ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив, в умовах воєнного стану згідно з Указом Президента від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», строк дії якого надалі продовжено, керуючись єдиним злочинним умислом, усвідомлюючи, що грошові кошти, які були на картці для виплати, йому не належать, шляхом вільного доступу, без відома та дозволу ОСОБА_5 , таємно, перебуваючи на касі вказаного магазину, скориставшись послугами платіжного POS терміналу, провів безконтактну оплату банківською карткою шляхом застосування чіпу на банківській картці без підтвердження коду банківської картки, в період з 17:48 по 17:49 здійснив два розрахунки за товар на загальну суму 552 гривні, яким розпорядився на власний розсуд.

Крім того, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину ФОП ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_4 , переслідуючи корисливий мотив, в умовах воєнного стану згідно з Указом Президента від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», строк дії якого надалі продовжено, усвідомлюючи, що грошові кошти, які були на картці для виплати, йому не належать, шляхом вільного доступу, без відома та дозволу ОСОБА_5 , таємно, перебуваючи на касі вказаного магазину, скориставшись послугами платіжного POS терміналу, провів безконтактну оплату банківською карткою шляхом застосування чіпу на банківській картці без підтвердження коду банківської картки, о 18:00 здійснив один розрахунок за товар на суму 226 грн, яким розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 778 гривень.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, тобто як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження за ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

У судовому засіданні судом відповідно до положень ч. 3 ст. 479-2 КПК України запитано згоду обвинуваченого ОСОБА_4 на закриття кримінального провадження в частині його обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Обвинувачений дав згоду і не заперечував проти закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Прокурор вважав наявними підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого обвинуваченим діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», згідно з яким були внесені зміни до ст. 51 КУпАП України, якими посилена відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна.

Так, відповідно до нової редакції ст. 51 КУпАП України відповідальність за ч. 1 ст. 51 КУпАП України настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що складає 757 грн. Відповідальність за ч. 2 ст. 51 КУпАП України настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає від 757 грн до 3028 грн.

Таким чином, з 09.08.2024 таємне викрадення чужого майна (крадіжка) стає кримінально караним діянням, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2024 році становить 3028 грн. Крадіжки обвинувачений вчинив у 2024 році.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

При цьому, суд бере до уваги приписи ч. 1 ст. 5 КК України, якими визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тому наведені зміни в законодавстві, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.

На підставі зворотної дії закону суд також повинен виходити з розміру неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння.

Згідно з обвинувальним актом сума викраденого ОСОБА_4 майна становить 778 грн.

Тому вказані дії ОСОБА_4 підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність.

Положення п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України регламентують, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до пункту 1-2 частини другої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений не заперечує проти закриття за цією підставою.

Частиною сьомою статті 284 КПК України передбачено, що ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 479-2 КПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Враховуючи наведене, а також те, що під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 , втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ним діяння, а саме: таємного викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, і обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує проти закриття кримінального провадження в частині обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України, суд доходить висновку про наявність правових підстав для закриття кримінального провадження в цій частині на підставі пункту 4-1 частини першої статті 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 284, 372, 376, 479-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження, внесене 03.06.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000577, в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази: DVD-R диски, довідку про рух коштів по картці № НОМЕР_2 АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_5 за період з 22.05.2024 по 23.05.2024, чеки № 31762 від 23.05.2024, № 31763 від 23.05.2024, № 9376 від 23.05.2024 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом семи діб з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1