Справа № 461/6931/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1106/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої судді ОСОБА_2 ,

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 захисника підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 29 серпня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 ,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

встановила:

вищевказаною ухвалою клопотання задоволено.

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, тобто до 26.10.2024 року включно з утриманням його в ДУ «Львівська установа виконання покарань №19», без визначення розміру застави.

Контроль за виконанням даної ухвали покладено на слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 .

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції, зокрема, вказав, що наявні докази, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень є вагомими, належними, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку; у разі визнання винуватим, ОСОБА_7 загрожує максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна; вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяють застосування до нього запобіжного заходу у виді позбавлення волі. Крім цього, при вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує характер вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів у сфері обігу особливо наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_10 захисник підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою ОСОБА_7 обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, не обґрунтованою та не вмотивованою, що не відповідає вимогам ст.370 КПК України.

Звертає увагу на те, що у ході досудового розслідування проводились ряд негласних слідчих(розшукових) дій протягом чотирьох місяців. За викладених обставин було достатньо часу для з`ясування всіх обставин, здобути всі необхідні докази і убезпечити їх від знищення чи спотворення, а також вжити заходів для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчинити ризики, передбачені ст. 177 КПК У країни.

Зауважує, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, а тому слідчим суддею допущено невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження. Згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Під час розгляду даного клопотання слідчого, слідчим суддею викладене не враховано і як наслідок слідчий суддя перейняла на себе невластиві функції сторони обвинувачення та безпідставно надала перевагу стороні обвинувачення, що порушує право підозрюваного на розгляд його справи справедливим судом(ст.6 Конвенції).

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, пояснення прокурора ОСОБА_8 , який заперечив доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належним чином дотримані.

З матеріалів справи вбачається, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000441 від 09.04.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 255, ч. 2, 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України.

28.08.2024 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 29.08.2024 ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 255; ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 310; ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Під час вирішення питання про задоволення клопотання слідчого слідчим суддею встановлено, що обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень є наявність в матеріалах досудового розслідування достатніх об`єктивних доказів, тобто обґрунтованість підозри ОСОБА_7 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколами про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій, висновками експертів, протоколами огляду, речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку, а тому, оцінюючи особу підозрюваного та інкриміноване йому кримінальне правопорушення, вбачається наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, яких неможливо запобігти у разі перебування підозрюваного на волі, а відтак застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При цьому слідчий суддя обґрунтовано зазначив, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому є підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик підтверджується тим, що у разі визнання винуватим, ОСОБА_7 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна, а тому страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинені ним діяння, може спонукати останнього перебуваючи на волі ухилитися (змінити місце проживання, у т.ч. шляхом виїзду за кордон, зокрема і незаконним способом, тощо) від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення покарання. Підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (у тому числі речі та предмети, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів). ОСОБА_7 з метою уникнення кримінальної відповідальності, у випадку доведення його вини судом може незаконно впливати на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання чи залякування і схилити їх до зміни даних ними показань чи до дачі неправдивих показань, які б виправдовували ОСОБА_7 . Крім того, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (у тому числі щодо незаконного придбання, зберігання з метою збуту, та збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, що становило його основний дохід). Крім цього слід врахувати, що з огляду на здійснення своєї протиправної діяльності за попередньою змовою групою з невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами та наявністю таким чином у ОСОБА_7 . спільників, органом досудового розслідування вживаються заходи з приводу перевірки причетності ОСОБА_7 до вчинення інших епізодів злочинної діяльності. Перебуваючи на свободі, ОСОБА_7 матиме змогу та буде намагатись перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема може негативно впливати на хід досудового розслідування, перешкоджати проведенню слідчих дій, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб інших підозрюваних та осіб, які будуть свідками, давати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.

На переконання колегії суддів, додані до клопотання слідчого докази в своїй сукупності дають можливість переконати об`єктивного спостерігача в ймовірності вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, та наявні фактичні обставини кримінального провадження дають можливість об`єктивно його пов`язати із вчиненням даного кримінального правопорушення.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_7 повідомлено про підозру, а саме кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 255; ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 310; ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 307 КК України, дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею обґрунтовано обрано саме такий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Встановлені слідчим суддею ризики відповідно до ст. 177, ст. 183 КПК України виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і нівелюють твердження захисника підозрюваного.

Доводи захисника про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, свого підтвердження при апеляційному розгляді не знайшли, застосований слідчим суддею запобіжний захід є співмірний з особою підозрюваного та обставинами пред`явленої йому підозри, і повністю буде запобігати ризикам, доведеним прокурором.

Колегія суддів апеляційного суду порушень норм КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали не вбачає та вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідає фактичним обставинам справи.

Щодо покликання сторони захисту про можливість визначити розмір застави в межах, що передбачені ч. 5 ст. 182 КПК України, то слід зазначити наступне.

Відповідно до п.5 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо не визначення застави, так як ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, відтак суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, не визначивши застави.

Дійшовши правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя, врахував ці положення закону та навів в ухвалі достатні обгрунтування щодо не визначення розміру застави.

Доводи апеляційної скарги не містять правових підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Враховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною й обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог апелянта немає.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 177, 178, 183, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 29 серпня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 захисника підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4