Справа № 185/7782/24
Провадження № 1-кс/185/984/24
У Х В А Л А

26 липня 2024 року м.Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Павлограді, клопотання старшого слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровські області, погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури Тернопільської області в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001108 від 25.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, про застосування до підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , який проходить військову службу в Збройних Силах України, на посаді - «командир відділення», у військовому званні - «старший сержант», відділення мобільної вогневої групи 3-го взводу 2-ої зенітно-кулеметної роти НОМЕР_1 окремого зенітно-кулеметного батальйону в/ч НОМЕР_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до клопотання ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем на особливий період та проходячи війську службу на посаді - «командира відділення» у військовій частині НОМЕР_2 , у військовому званні - «старший сержант», 25 липня 2024 року, приблизно 10 год (більш точний час під час розслідування не встановлений), придбав в одному із магазинів, розташованих по АДРЕСА_3 , спритні напої, які самостійно розпив в першій половині дня. По закінченню розпивання спиртного, повертаючись за місцем свого тимчасового проживання, а саме рухаючись в напрямку АДРЕСА_4 (де сумісно із побратимами військовими відділення мобільної вогневої групи 3-го взводу 2-ої зенітно-кулеметної роти 634 окремого зенітно-кулеметного батальйону орендував вказане домоволодіння для тимчасового проживання, та перебували в м. Павлограді у зв`язку із виконанням військового завдання), зустрів раніше невідомих йому чоловіків, які, нібито, викрали у нього грошові кошти. Будучи обуреним за вчинення нібито кримінального правопорушення відносно нього, ОСОБА_5 повернувся за вказаним місцем свого тимчасового проживання, де взяв закріплену за ним вогнепальну зброю - АКС № НОМЕР_3 , з метою самостійного повернення собі викрадення майна. У подальшому, прямуючи по АДРЕСА_3 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи наявність у своєму володінні та користуванні та вогнепальної зброї - АКС № НОМЕР_3 , 25 липня 2024 року приблизно о 12 год. 30 хв. (більш точний час під час розслідування не встановлений) побачивши неподалік домоволодіння АДРЕСА_3 , незнайомих йому людей, у ОСОБА_5 винник злочинний умисел на вчинення хуліганства із застосуванням вогнепальної зброї. Зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , та здійснив чотири постріли зі зброї - АКС № НОМЕР_3 , порушуючи тим самим спокій мешканців вказаного домоволодіння, які повідомили про ці дії до поліції. У подальшому ОСОБА_5 маючи при собі закріплену за ним вогнепальну зброю - АКС № НОМЕР_3 направився по сусідніх вулицях, які знаходяться неподалік АДРЕСА_3 , та приблизно о 13 год. 25 липня 2024 року прийшов до домоволодіння АДРЕСА_5 , де постукав у ворота, привернувши тим самим увагу мешканця вказаного домоволодіння ОСОБА_7 , який звернувся до нього із запитаннями щодо вчинюваних ним дій. ОСОБА_5 здійснив у повітря п`ять пострілів, чим привернув увагу й іншого мешканця вказаного домоволодіння, змусивши їх перейматися з приводу свого життя та здоров`я. Злочинні дії ОСОБА_5 були припинені працівниками Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровської області, які були завчасно повідомлені про вказані протиправні дії мешканцями району та прибули на місце події в складі СОГ.

25.07.2024 відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001108 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї.

25.07.2024 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

26 липня 2024 року об 11:30 годині ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Підозра ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину повністю обґрунтована та підтверджується доданими до клопотання копіями письмових доказів.

Під час проведення досудового розслідування встановлено ряд наявних ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення - злочину, що свідчить про обґрунтованість підозри, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання вини у скоєнні кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, а також, те що ОСОБА_5 є професійним військовим, має спеціальні навички, а в країні введено воєнний стан, сторона обвинувачення вважає, що застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання, просили його задовольнити з підстав зазначених в клопотанні. Вважають, що застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, так як він підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, йому відомі особи свідків та потерпілих, та перебуваючи під домашнім арештом, або іншим більш м`яким запобіжним заходом, підозрюваний зможе вчиняти вплив на свідків, потерпілих, особи яких та номери телефонів йому відомі з матеріалів, доданих до клопотання, зможе переховуватися від органів досудового розслідування, так як є військовослужбовцем, не має постійного місця проживання (дислокації), місце його дислокації визначає його командування, у органів досудового розслідування відсутній доступ до рішень та завдань військових, коли і як буде змінено місце дислокації підозрюваного його керівництвом не відомо, та такі дані військовою частиною нікому не повідомляються, та відповідно не будуть повідомлені слідству, за місцем зареєстрованого проживання підозрюваний знаходитись також не зможе, так як є військовослужбовцем. На даний час командування та керівництво ВЧ за місцем служби підозрюваного обізнано про дане кримінальне правопорушення, сприяє досудовому розслідування, заяв, клопотань щодо запобіжного заходу підозрюваному не подавало.

Підозрюваний в судовому засіданні зазначив, що він дійсно здійснив інкримінуємі йому дії під впливом емоцій, так як в нього вкрали кошти для військових потреб, він перебував в стані алкогольного сп`яніння, кається, на ньому велика провина, не збирається скриватись, просив не позбавляти його волі. Зазначив, що на даний час він з іншими військовими винаймають житло в АДРЕСА_4 для виконання військових завдань, це пункт спостереження. Докази зазначених обставин відсутні.

Захисник в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою так як ризики не обґрунтовані, просив обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Підозрюваний є військовослужбовцем ЗСУ, може змінювати місце перебування за наказом керівництва, але це не є ризиком переховування, так як він з іншого міста зможе виходити на зв`язок, якщо він десь втече, то це буде ще один злочин - дезертирство.

Вивчивши клопотання прокурора та матеріали, додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання, встановлене наступне.

25.07.2024 відомості про вищезазначене кримінальне правопорушення за ознаками ч. 4 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001108.

25.07.2024 о 13.20 годині ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

26 липня 2024 року об 11:30 годині ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Частиною 1 статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 КПК України.

Статтею 178 КПК України визначено коло обставин, які слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Слідчим суддею врахована позиція Європейського суду з прав людини рішення «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява № 42310/04, п. 175, ECHR 2011 відповідно до якого «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.90).

Слідчий суддя враховує, що встановлення всіх обставин кримінального провадження, доведення факту вчинення злочину, встановлення виду вини та відповідна правова кваліфікація є метою досудового розслідування.

Крім цього, стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Враховуючи наявні у матеріалах клопотання та досліджені в судовому засіданні докази, в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що на даний час є достатні підстави вважати підозру обґрунтованою, так як на даний час існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йде мова - підозрюваний, міг вчинити злочин, та дана інформація не спростована іншими доказами.

Частиною 1 ст. 177 КПК України передбачено забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Прокурор у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилається на ризики, передбачені п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, з`ясовуючи наявність зазначених ризиків, виходить з такого.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини рішення «Becciev v. Moldova Бекчиєв проти Молдови», § 58, відповідно до якого ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Відповідно до матеріалів клопотання встановлено, що підозрюваний проходить військову службу в Збройних Силах України, на посаді - «командир відділення», у військовому званні - «старший сержант», відділення мобільної вогневої групи 3-го взводу 2-ої зенітно-кулеметної роти НОМЕР_1 окремого зенітно-кулеметного батальйону в/ч НОМЕР_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має місце зареєстрованого проживання, але на момент інкрімінованих подій та розгляду даного клопотання проживає за адресою тимчасового перебування (дислокації) в АДРЕСА_3 .

Враховуючи дані про підозрюваного та те, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, обставини та обґрунтування сторони обвинувачення, позицію та обґрунтування підозрюваного та захисника, встановлені в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість доводів прокурора про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на свідків, потерпілих.

Оцінюючи вищевказані ризики, слідчий суддя, також, приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Слідчий суддя вважає встановленим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти вищевказаним ризикам, так як перебуваючи під домашнім арештом, або іншим більш м`яким запобіжним заходом, підозрюваний зможе вчиняти вплив на свідків, потерпілих, особи яких та номери телефонів йому відомі з матеріалів, доданих до клопотання, зможе переховуватися від органів досудового розслідування, так як є військовослужбовцем, не має постійного місця проживання (дислокації), місце його дислокації визначає його командування, у органів досудового розслідування відсутній доступ до рішень та завдань військових, коли і як буде змінено місце дислокації підозрюваного його керівництвом не відомо, та доступ до таких даних відсутній, за місцем зареєстрованого проживання підозрюваний знаходиться також не зможе, так як є військовослужбовцем. На даний час командування та керівництво ВЧ за місцем служби підозрюваного обізнано про дане кримінальне правопорушення, жодних заяв, клопотань щодо запобіжного заходу підозрюваному не подавало.

Отже, з огляду на викладені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі досудового розслідування жоден із більш м`яких запобіжних заходів, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, яке інкримінується та особи підозрюваного, не зможе запобігти вищевказаним ризикам та не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і не попередить спроби вчинити вищевказані дії.

Строк тримання під вартою визначається судом з урахуванням вимог ст. 197 КПК України та строків проведення досудового розслідування.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчинені тяжкого злочину, встановлено від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 згідно ст.12 КК України належить до тяжкого злочину, обставини вчиненого кримінального правопорушення, розмір шкоди, майновий стан підозрюваного та ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, суд вважає за необхідне застосувати розмір застави - 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків, що передбачено ч.3 ст.182 КПК України.

Керуючись ст.176-178,182,186,193-194,196,197,205,309,372,395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровські області, погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури Тернопільської області в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001108 від 25.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 22 вересня 2024 року до 13.20 год.

Строк дії ухвали обчислювати з моменту затримання ОСОБА_5 , а саме з 13:20 год. 25.07.2024.

Строк дії ухвали - до 13.20 год 22 вересня 2024 року включно.

Встановити ОСОБА_5 , заставу у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн., які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим, підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ.

Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

В разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з під варти у зв`язку з внесенням застави. Після внесення застави підозрюваний ОСОБА_5 , буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

В разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

2) не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора, суду із населеного пункту, в якому проживає;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

В разі внесення застави, строк дії покладених на ОСОБА_5 , обов`язків не може перевищувати двох місяців.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом.

У випадку невиконання підозрюваним покладених обов`язків, застава буде звернута в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України й використана у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1