Справа № 462/5822/16-к
провадження 1-кп/462/424/24
У Х В А Л А

03 вересня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002741 від 24.03.2016 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 26.04.2024 Сихівським районним судом м. Львова за ч. 4 ст. 185, 395, 70 КК України з урахуванням ухвали Львівського апеляційного суду від 09.07.2024 року до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1, 4 ст. 358 КК України,-

встановив:

ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому органом досудового розслідування місці, в період часу 26-28 липня 2016 року, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, здійснив підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується установою і який надає права, з метою його використання підроблювачем, а саме вклеїв у паспорт громадянина України, серії НОМЕР_1 , виданий Радивилівським PC УДМС України в Рівненській області 30.07.2015 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фотокартку із власним зображенням, замість існуючої фотокартки ОСОБА_6 , чим змінив первинний зміст вказаного документа, що підтверджується висновком експерта №6/445 від 17.10.2016. Своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України.

Крім цього, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи на АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливий мотив, маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, використав завідомо підроблений документ, а саме паспорт громадянина України, серії НОМЕР_1 , виданий Радивилівським PC УДМС України в Рівненській області 30.07.2015 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із завчасно вклеєною власною фотокарткою, передавши такий ОСОБА_7 з метою заволодіння належним останньому майном, а саме: скутером марки Yamaha Vino 2001 року випуску, з об`ємом двигуна 49,9 куб. см., потужністю 6,3 л/с вартістю 10 480.00 грн в кількості 1 штука, а також скутером марки Honda Giorno 2000 року випуску, з об`ємом двигуна 49,9 куб. см., потужністю 5,4 л/с, вартістю 9 170.00 грн в кількості 1 штука, двома захисними шоломами чорного та білого кольорів вартістю 300,00 грн кожен, які належать ОСОБА_7 , чим вичинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, зокрема 18.02.2015 Сихівським районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі і на основі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням терміном на 1 рік, на шлях виправлення не став та повторно вчинив корисливий злочин, а саме 28.07.2016 близько 12:50 год., перебуваючи у АДРЕСА_2 , повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом обману, що виразився в завідомо неправдивій обіцянці повернути майно після його використання, повідомивши неправдиві відомості та використавши підроблений ним заздалегідь паспорт громадянина України, серії НОМЕР_1 , виданий Радивилівським PC УДМС України в Рівненській області 30.07.2015 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в який завчасно вклеїв свою фотокартку, заволодів скутером марки Yamaha Vino 2001 року випуску, з об`ємом двигуна 49,9 куб. см., потужністю 6,3 л/с, вартістю 10 480,00 грн в кількості 1 штука, а також скутером марки Honda Giorno 2000 року випуску, з об`ємом двигуна 49,9 куб. см., потужністю 5,4 л/с, вартістю 9 170,00 грн в кількості 1 штука, двома захисними шоломами чорного та білого кольорів вартістю 300,00 гривень кожен, які належать ОСОБА_7 , чим завдав потерпілому майнову шкоду на суму 20 250,00 гривень. Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 1, 4 ст. 358 КК України та закрити кримінальне провадження щодо нього на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності. Зазначив, що розуміє, що це нереабілітуюча обставина. Вказану позицію підтримав захисник.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти клопотання обвинуваченого про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1, 4 ст. 358 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання ним цивільного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Ч. 2 вказаної статті визначено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За змістом ч. ч. 1, 4 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України зазначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року № 12, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Матеріально - правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. ч. 2-4 ст. 49 КК України)

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

При цьому, закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Як встановлено судом, кримінальні проступки, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 мали місце в період часу з 26 по 28 липня 2016 року.

Санкція ч. 1 ст. 358 та ч. 4 чт. 258 КК України передбачає максимальне покарання у виді 2 років обмеження волі, а отже такі діяння відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, а строк притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення таких кримінальних проступків становить 3 роки.

У період 21.11.2018 року та по 18.01.2019 року та 09.08.2019 року по 13.10.2023 року ОСОБА_5 ухилявся від суду, через що був оголошений у розшук. Однак на даний час з моменту вчинення вказаних кримінальних проступків минуло понад п`ять років.

Враховуючи викладене та беручи до уваги ту обставину, що з моменту вчинення кримінальних проступків, передбачених ч. 1, 4 ст. 358 КК України минуло більше 5 років, обвинувачений ОСОБА_5 проти звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття щодо нього кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності за вказаними кримінальними проступками не заперечує, а тому суд вважає за можливе звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України,

Керуючись ст.ст. 284, 285-288, 314, 395 КПК України, ст.ст. 12, 49 КК України, суд,-

постановив:

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1, 4 ст. 358 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0002741 від 24.03.2016 року про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 1, 4 ст. 358 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1