Справа № 138/3073/24
Провадження №:1-кс/138/872/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськ-районного суду клопотання старшого слідчого СВ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000468 від 18.10.2024 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лучинець Мурованокуриловецького району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, не судимого, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 підозрюється в тому, що 17 жовтня 2024 року близько 16 години 50 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання, а саме у квартирі АДРЕСА_2 , під час вживання алкогольних напоїв, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин зі своїм пасинком ОСОБА_7 , перебуваючи у спальній кімнаті, маючи злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень останньому та реалізовуючи його, діючи свідомо, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю та свідомо бажаючи настання цих наслідків, будучи агресивно налаштованим стосовно останнього, узявши в праву руку свою дерев`яну палицю для ходьби, наніс нею не менше трьох ударів по голові та тулубу ОСОБА_7 (точної кількості ударів досудовим розслідування не установлено) від чого в останнього утворились такі тілесні: внутрішньо мозкова гематома на рівні лівої скроневої частки; субарахноїдальний крововилив на рівні тім?яних та потиличних часток обох гемісфер; субдуральна гематома на рівні лівої гемісфери з розповсюдженням на намет мозочка та має сполучення з поперечним венозним синусом з наростаючою комою важкого ступеню, перелом передньої та задньої стінки лівої верхньої щелепної пазухи, лівобічний гемосинусит верхньої щелепної пазухи, множинні переломи кісток носа зі зміщенням, параорбітальна гематома ліворуч, садна та забої м?яких тканин обличчя, тулуба та кінцівок. Дані ушкодження утворились від неодноразової дії тупого (-их) предмета (-ів), по механізму - удар, якою могла бути і дерев?яна палиця, можливо, 17.10.2024, та належать: пара- орбітальна гематома ліворуч, садна та забої м?яких тканин обличчя, тулуба та кінцівок до категорії легких тілесних ушкоджень, які не спричиняють короткочасний розлад здоров`я більше 6-ти діб, згідно п. 2.3.1 «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»; перелом передньої та задньої стінки лівої верхньої щелепної пазухи, лівобічний гемосинусит верхньої щелепної пазухи, множинні переломи кісток носа зі зміщенням до ушкоджень середньої ступені тяжкості, які спричиняють тривалий розлад здоров?я більше 21-ої доби, згідно п. 2.2.1 «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»; внутрішньо- мозкова гематома на рівні лівої скроневої частки, субарахноїдальний крововилив на рівні тім`яних та потиличних часток обох гемісфер, субдуральна гематома на рівні лівої гемісфери з розповсюдженням на намет мозочка та має сполучення з поперечним венозним синусом, які спричинили загрозливі для життя явища - наростаюча кома важкої ступеня, - належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень, згідно п. 2.1.3 г «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Відомості про вказану подію внесено до ЄРДР за № 0000468 від 18.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

19.10.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 вказаної статті, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладене, слідчий, за погодженням з прокурором, просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном до 19.12.2024.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання, вину в інкримінованому злочині не визнав, пояснив, що 17.10.2024 розпивав у себе вдома алкогольні напої з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Коли закінчилась пляшка він згадав, що мав заховану ще одну, а не знайшовши її висловив претензію ОСОБА_7 , оскільки подумав, що останній її забрав. У відповідь ОСОБА_7 наніс йому удар, від якого ОСОБА_4 впав і тимчасово втратив свідомість, а прийшовши до тями побачив, як ОСОБА_8 наносить побої ОСОБА_7 . Вказав, що згоден проживати у своєї доньки ОСОБА_9 .

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також заперечував проти обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, натомість просив застосувати до нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту у квартирі його доньки по АДРЕСА_3 , що дасть можливість запобігти ризикам незаконного впливу обвинуваченим на потерпілого та свідків, тоді як ризики вчинити інше кримінальне правопорушення та переховування від органу досудового розслідування та суду, на які посилається слідчий з прокурором, не доведені.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_4 є її батьком. Зазначила що має у власності квартиру по АДРЕСА_3 , де проживає самотньо, оскільки інші співвласники (її повнолітні син та донька і брат) мешкають за іншими адресами. Батько проживав з нею 15 років і ніколи не займався рукоприкладством. Про бійки в його сім`ї ніколи не чула. Батько лише скаржився, що пасинок зловживає алкогольними напоями, а дружина батька скаржилась на сварки з батьком. Не заперечувала проти того, щоб батько жив з нею у її квартирі на час дії запобіжного заходу.

Заслухавши думки прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

19.10.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, зокрема, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Отже, слідчий суддя звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

На думку слідчого судді відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою, про що свідчать докази, зібрані у кримінальному провадженні та додані слідчим до даного клопотання, зокрема:

-протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 17.10.2024 від ОСОБА_7 , в якому останній зазначив, що тілесні ушкодження йому наніс ОСОБА_4 ;

-протокол огляду місця події від 18.10.2024 у квартирі АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено численні сліди речовини бурого кольору, вилучено металевий костиль, дерев`яну палицю з чорним руків`ям для ходьби, оскільки саме вказаними предметами могли наноситись тілесні ушкодження ОСОБА_7 , простирадло, а також зріз частини простирадла із слідами речовини бурого кольору;

-проколи допиту свідка ОСОБА_10 , яка повідомила, що виявила в квартирі свого побитого сина, який повідомив, що тілесні ушкодження йому наніс ОСОБА_4 , який на протязі останніх років наносить їм тілесні ушкодження, а також погрожує вбивством. Також свідок зазначила, що ОСОБА_4 повідомляв їй, щоб вона не свідчила проти нього. ОСОБА_10 із 18.10.2024 по теперішній час перебуває в КНП «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня імені академіка О.І. Ющенка» Вінницької обласної ради, стан здоров`я її сина важкий, свідок немає змоги повернутися додому оскільки її чоловік ОСОБА_4 перебуває в квартирі та вона боїться за своє життя;

-протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 18.10.2024, який повідомив механізм та обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 його вітчимом, та пояснив, що неодноразово бачив ОСОБА_7 із тілесними ушкодженнями на обличчі, які йому наносив ОСОБА_4 ;

-висновок судово-медичної експертизи № 123/42 від 18.10.2024 в якому зазначено тілесні ушкодження нанесені ОСОБА_7 та їх ступінь тяжкості;

-протокол допиту свідка лікаря КНП «Могилів-Подільська ОЛІЛ» ОСОБА_11 від 18.10.2024, яка повідомила, що ОСОБА_7 розповів, що у нього з його вітчимом виник конфлікт під час якого останній наніс йому тілесні ушкодження, наступного дня стан здоров`я ОСОБА_7 погіршився, він впав у кому;

-протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 18.10.2024, який повідомив, що близько 05:00 год. 17.10.2024 до нього приходив ОСОБА_7 , який не мав тілесних ушкоджень, та неодноразово розповідав, що його вітчим ОСОБА_4 спричиняє йому тілесні ушкодження;

-протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 18.10.2024, яка повідомила обставини госпіталізації ОСОБА_7 до КНП «Могилів-Подільська ОЛІЛ»;

-протоколи допиту свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 від 18.10.2024, які повідомила про часті конфлікти в родині Бурей, які закінчуються нанесенням тілесних ушкоджень;

-відомості з ІПНП з яких встановлено, що ОСОБА_4 неодноразово вчиняв домашнє насильство;

-повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, від 19.10.2024;

-протокол проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_8 від 19.10.2024, який пояснив та продемонстрував механізм та обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 його вітчимом ОСОБА_4 .

Стороною обвинувачення доведено, що відповідно до вимог ст. 177 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених, п. п. 3 та 5 ч. 1 вказаної статті, а саме: незаконно впливати на потерпілого та свідка, у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставами вважати, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та свідків є те, що його дружина ОСОБА_10 в ході допиту повідомила, що чоловік казав їй не давати свідчень проти нього, погрожував їй розправою. Остання та її син, який є потерпілим, проживають в одній квартирі з підозрюваним, що надасть йому змогу впливати на них з метою зміни показань на його користь. Враховуючи важкий стан здоров`я потерпілого ОСОБА_7 , станом на час подачі клопотання, допитати його не представилось можливим. Також, підозрюваний проживає в одному дворі, а саме в будинку навпроти із свідком ОСОБА_8 , та на одному сходовому майданчику із свідками ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , що дає підстави обґрунтовано припускати можливість впливу на останніх з метою схилити вказаних осіб до зміни наданих показань, надання неправдивих показань або відмови від їх надання, щоб уникнути кримінальної відповідальності.

Підставами вважати, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, є поведінка останнього, який з показань допитаних свідків у кримінальному провадженні на систематичній основі наносить тілесні ушкодження своїй дружині та пасинку, вчиняє домашнє насильство, притягувався до адміністративної відповідальності за домашнє насильство, зловживає спиртними напоями, що свідчить про його схильність до протиправної поведінки.

Разом з тим, слідчим та прокурором не доведено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , який не був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, спроб переховуватись від слідства та суду не здійснював, зокрема з`являвся на виклики до суду для розгляду клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу, є особою похилого віку та має фізичні проблеми із самостійним пересуванням.

На переконання слідчого судді слідчий та прокурор не навели переконливих доказів недостатності застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, та встановленим в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевативних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою («W v.Switzerland», Заява № 14379/88, 26 січня 1993 року).

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Becciev v.Moldova» (Бекчиєв проти Молдови), пункт 58).

Стосовно загрози втечі, практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний чи обвинувачений можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейні зв`язки, будь-яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

Згідно правової позиції ЄСПЛ, викладеної у пункті 80 рішення від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Враховуючи те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , хоч і відноситься до тяжких злочинів, однак зважаючи на особу підозрюваного, те, що він раніше не судимий, є особою похилого віку, має змогу проживати окремо від потерпілого та свідків, слідчий суддя вважає, що запобіжний захід про застосування якого просить прокурор, який є найбільш суворим згідно положень ст. 176 КПК України, є надмірним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Частина 4 ст. 194 КПК України передбачає, що, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, за сукупністю наведених даних, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмови в застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосувати до нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою проживання його доньки, з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, що є законним і обґрунтованим, і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не допустить настання встановлених в судовому засіданні ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Керуючись ст. 176-179, 194, 202, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково, відмовивши у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосувавши до нього більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_3 терміном по 19.12.2024.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 :

- прибувати на виклик до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою у даному кримінальному провадженні;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому перебуває, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні щодо обставин інкримінованого правопорушення;

- негайно здати на зберігання до відповідного територіального підрозділу Державної міграційної служби свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, за наявності таких.

Строк дії ухвали встановити по 19.12.2024.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали доручити Могилів-Подільському районному відділу поліції ГУНП у Вінницькій області.

Зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно прибути за адресою: АДРЕСА_3 .

Копію цієї ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1