ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1461/24 Справа № 203/3249/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2024 року про відмову у задоволенні скарги, у кримінальному провадженні № 0001481 за ч.1 ст. 365 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді від 18 липня 2024 року залишено без задоволення скаргу на постанову про закриття кримінального провадження.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що поведінка скаржника є недобросовісною, оскільки ОСОБА_7 не з`являється в судові засідання, тому слідчий суддя залишив без задоволення скарги. Разом з цим слідчий суддя зазначив про законність постанови про закриття кримінального провадженні, яка прийнята на основі зібраних доказів, а також ОСОБА_7 не з`являлася на виклики.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою скасувати постанову про закриття кримінального провадження.

Вимоги обгрунтовані тим, що рішення суду І інстанції незаконне, так як слідчий суддя фактично не розглянув скаргу, а оцінив поведінку скаржниці. При цьому ОСОБА_7 вказує, що написала заяву про здійснення розгляду скарги без її участі. Також, апелянтка вважає безпідставними висновки слідчого судді щодо порушення принципу добросовісності та можливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Крім цього ОСОБА_7 вказує, що повідомляла слідчому свою електронну адресу, на яку викликів не отримувала, подавала клопотання про допит. Разом з цим, слідчий не проводив жодних слідчих дій, що підтверджується рішеннями слідчих суддів, які скасовували постанови про закриття кримінального провадження. Апелянтка вказує, що в основу постанови про закриття кримінального провадження покладені лише покази свідка без врахування всіх інших обставин.

Відповідно до ст. 405 КПК України, ОСОБА_7 повідомлена належним чином, до початку перегляду клопотань про поважні причини неприбуття або відкладення судового засідання не отримано, тому можливо здійснити перегляд без участі апелянтки.

В апеляційному суді прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення прокурора, перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, рішення слідчого судді, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Висновки слідчого судді щодо законності та обґрунтованості постанови слідчого про закриття кримінального провадження, апеляційний суд вважає правильними.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Пунктом 2 ч.1 ст.284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, в сукупності.

Частиною 1 ст.365 КК України передбачено відповідальність за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про перевищення влади або службових повноважень» під перевищенням влади або службових повноважень розуміється: а)вчинення дій, які є компетенцією вищестоящої службової особи цього відомства чи службової особи іншого відомства; б)вчинення дій,виконання яких дозволяється тільки в особливих випадках, або з особливого дозволу, або з додержанням особливого порядку-за відсутності цих умов; в) вчинення одноособово дій, які могли бути вчинені лише колегіально; г) вчинення дій, які ніхто не має права виконувати або дозволяти.

Із суб`єктивної сторони дії, передбачені ст.365 КК України, вчиняються лише умисно. Службова особа усвідомлює, що дії, які вона вчиняє, явно виходять за межі прав і повноважень, наданих їй законом або іншим нормативним актом, та бажає їх вчинити.

Із матеріалів видно, що Територіальним управлінням ДБР, розташованого у місті Полтава здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001481, в якому 05 червня 2024 року слідчим було прийнято рішення про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю в діях слідчого СВ Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України.

Під час досудового розслідування було перевірено доводи ОСОБА_7 з приводу перевищення службових повноважень слідчого СВ Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , які підтвердження не знайшли.

Так, слідчий ДБР допитав ОСОБА_8 , який пояснив, що проводив досудове розслідування кримінального провадження № 0002361 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 139 КК України, за фактом не надання ОСОБА_7 без поважної причини допомоги медичним працівником, який зобов`язаний, згідно з установленими правилами надати таку допомогу, якщо йому завідомо відомо, що це може мати тяжкі наслідки для хворого. Під час, досудового розслідування слідчий ОСОБА_8 допитав потерпілу ОСОБА_7 свідків -медичних працівників КП "Криворізької багатопрофільної лікарні з надання психіатричної допомоги" ДОР, провів одночасний допит між потерпілою та свідками, забрав характеризуючі матеріали. Крім цього, направив в порядку ст. 93 КПК України звернення до керівництва КП "Криворізької багатопрофільної лікарні з надання психіатричної допомоги" ДОР для проведення службового розслідування. 06 серпня 2020 року кримінальне провадження №0002361 було закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Також, ОСОБА_8 надав слідчому ДБР копію листа/звернення щодо прохання провести службове розслідування, який слідчий вивчив та встановив, що лист відповідає вимогам КПК України.

Крім цього, слідчий ДБР, у порядку ст. 40 КПК України ініціював перед оперативними працівниками доручення про допит ОСОБА_7 , однак відвідуючи місце проживання останньої - АДРЕСА_1 , остання двері не відкривала. Окрім цього, було здійснено дзвінки на номер телефону НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , яка не відповідала на дзвінки.

Намагання оперативними працівниками виконати доручення було оформлено відповідними рапортами. Отже, слідчий ДБР намагався виконати дії на виклик та допит ОСОБА_7 , але виконати дані дії не представилося можливим за вищевказаних причин.

Разом з цим, об`єктивна сторона перевищення влади або службових повноважень (далі - перевищення влади) характеризується трьома обов`язковими ознаками: 1) діянням, яке: а) полягає тільки в активній поведінці - діях; б) зумовлено службовим становищем винного і пов`язане з його владними чи службовими повноваженнями; в) явно виходять за межі цих повноважень; 2) наслідками, що виявляються в істотній шкоді чи тяжких наслідках правам, свободам та інтересам фізичних, юридичних осіб або державним чи громадським інтересам; 3) причинним зв`язком між діянням і наслідками.

Відсутність однієї із зазначених ознак свідчить про відсутність складу злочину, передбаченого ст. 365 КК України.

Відповідно до ч.3 примітки до ст.364 КК України істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Істотна шкода є обов`язковою умовою складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України. Якщо ж така шкода не заподіяна, то відсутній склад кримінального правопорушення, відповідно кримінальне провадження підлягає закриттю.

Під час досудового розслідування факту спричинення істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам ОСОБА_7 або іншим громадянам, юридичним особам слідчий не встановив.

Отже, слідчий ДБР під час досудового розслідування встановив, що слідчий СВ Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 не перевищив надану йому владу та службові повноваження, діяв відповідно до норм КПК України, ЗУ "Про Національну поліцію", і не встановлено спричинення істотної шкоди.

Судом апеляційної інстанції не встановлено доцільних і належних обставин, що не були предметом розслідування та потребували би перевірки засобами кримінального процесу для прийняття законного й обґрунтованого рішення.

Колегія суддів зауважує, що необхідність у проведенні слідчих дій у кримінальному провадженні є тоді, коли матеріали провадження містять ознаки кримінального правопорушення і не зібрано достатніх доказів, які підтверджують вину особи у його вчиненні або їх недостатньо для висновку про відсутність події чи складу кримінального правопорушення. За наявності достатніх підстав для висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, кримінальне провадження має бути негайно закрите, що і має місце в досліджуваному випадку, а тому посилання апелянта на непроведення необхідних слідчих і процесуальних дій позбавлені підстав.

Усе зазначене наведене вище свідчить про дотримання органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим доказів згідно з вимогами ст.94 КПК України.

Тому, колегія суддів не вбачає достатніх і виправданих підстав для скасування рішення слідчого про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Дійсно, слідчий суддя розглянув скаргу без участі скаржника, але скарга ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження була розглянута по суті, і слідчий суддя надав оцінку постанові слідчого, а відсутність скаржника під час розгляду скарги, в даному випадку, не є тим порушенням вимог КПК України, яке свідчить про необхідність скасувати ухвалу слідчого судді, так як по суті рішення є правильним.

Стосовно доводів апеляційної скарги ОСОБА_7 , що вона надавала слідчому електронну адресу, через яку слідчий повинен був її викликати для допиту, то апеляційний суд зазначає, що за правилами ч.1 ст. 135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Згідно матеріалів оперуповноважені працівники Дніпропетровського управління ДВБНП України здійснювали заходи щодо виклику ОСОБА_7 шляхом виїзду за місцем мешкання останньої - АДРЕСА_1 , і остання двері не відкривала. Окрім цього, було здійснено дзвінки на номер телефону НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , яка не відповідала на дзвінки. Вказана адреса та номер телефону є аналогічними, як в скарзі, так і в апеляційній скарги. Тому, на переконання апеляційного суду слідчий виконав вимоги ч.1 ст. 135 КПК України, щодо виклику особи.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0001481 за ч.1 ст. 365 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4