Провадження №1-кс/523/2947/24
УХВАЛА

13.09.2024 року м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 від участі у справі № 523/9474/24, в рамках якої здійснюватиметься розгляд клопотання слідчого та/або прокурора про накладення арешту на майно ОСОБА_3 , вилучене під час обшуку від 10.09.2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 від участі у справі № 523/9474/24, в рамках якої здійснюватиметься розгляд клопотання слідчого та/або прокурора про накладення арешту на майно ОСОБА_3 , вилучене під час обшуку від 10.09.2024 року.

Обґрунтовуючи вимоги поданої заяви про відвід слідчого судді заявниця вказує на те, що у провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться справа № 523/9474/24, в рамках якої 09.09.2024 року слідчим суддею ОСОБА_4 було вдруге надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання та минулим місцем роботи приватного нотаріуса ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0001069 від 18.08.2021 року за ч. 4 ст. 19, ч. 3 ст. 358 КК України. Однак, надання вдруге дозволу на проведення обшуку слідчий суддя здійснив безпідставно, попри те, що ще в червні 2024 року під час розгляду клопотання слідчого судді про накладення арешту на майно, вилучене під час першого обшуку від 11.06.2024 року захисником ОСОБА_3 було і в усній формі, і в письмовій формі неодноразово акцентовано увагу слідчого судді на незаконному, свавільному, умисному та явно замовному характері розслідування, єдиною метою якого є у будь - який спосіб примусити ОСОБА_3 дати вигідні та необхідні слідству покази. Окрім того, 31.07.2024 року ОСОБА_3 було подано дисциплінарну скаргу на дії слідчого судді ОСОБА_4 , який всупереч обґрунтованим доводам захисника заявниці, абсолютно формально та за відсутності будь - яких обґрунтованих на те підстав, задовольнив клопотання прокурора про накладення арешту на майно, яке було вилучено під час обшуку. Оскільки є очевидним, що попри заявлені захисником ОСОБА_3 докази та доводи, надані в судовому засіданні пояснення, у слідчого судді ОСОБА_4 ще до цього склалося власне суб`єктивне переконання та висновки по обставинам у даному кримінальному провадження, просить суд задовольнити дану заяв та відвести слідчого суддю Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 від участі у справі № 523/9474/24, в рамках якої здійснюватиметься розгляд клопотання слідчого та/або прокурора про накладення арешту на майно ОСОБА_3 , вилучене під час обшуку від 10.09.2024 року.

Заявниця ОСОБА_5 на розгляд даної заяви не з`явилися, сповіщалася судом про час та місце слухання заяви.

Слідчий суддя, якому заявлено відвід в судове засідання з розгляду справи не з`явився.

Дослідивши матеріали поданої заяви, суд доходить висновку про необґрунтованість поданої заяви про відвід з огляду на наступне.

У провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться справа № 523/9474/24, в рамках якої 09.09.2024 року слідчим суддею ОСОБА_4 було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання та минулим місцем роботи приватного нотаріуса ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0001069 від 18.08.2021 року за ч. 4 ст. 19, ч. 3 ст. 358 КК України.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_3 вказує на те, що надання вдруге дозволу на проведення обшуку слідчий суддя здійснив безпідставно, попри те, що ще в червні 2024 року під час розгляду клопотання слідчого судді про накладення арешту на майно, вилучене під час першого обшуку від 11.06.2024 року захисником ОСОБА_3 було і в усній формі, і в письмовій формі неодноразово акцентовано увагу слідчого судді на незаконному, свавільному, умисному та явно замовному характері розслідування, єдиною метою якого є у будь - який спосіб примусити ОСОБА_3 дати вигідні та необхідні слідству покази.

Суд звертає увагу, що процесуальні рішення судді, їх зміст та форма, не можуть бути підставою для відводу судді. Незгода з рішеннями судді має здійснюватись у порядку, передбаченому чинним процесуальним законодавством України, яким передбачено процедуру оскарження будь-яких процесуальних рішень судді окремо або разом з кінцевим процесуальним рішенням з наведенням мотивів такої незгоди, а заперечення на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню, можна включити до апеляційної скарги на рішення суду за наслідками розгляду справи.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18), які суд в силу приписів ч. 4 ст. 263 ЦПК України вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.

Окрім того, згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, при розгляді заяви про відвід встановлено, що підстави для відводу, на які посилається заявник, зводяться виключно до незгоди із прийнятим судом процесуальним рішенням, зокрема щодо надання дозволу на проведення обшуку та накладення арешту на вилучене майно.

Заява про відвід не містить відомостей, які могли б об`єктивно свідчити про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_4 , а суб`єктивні висновки учасника кримінального провадження внаслідок незгоди з процесуальними діями чи рішеннями суду самі по собі, за відсутності будь-яких інших доводів, не є такими відомостями.

Щодо твердження заявника про те, що ОСОБА_3 було подано дисциплінарну скаргу на дії слідчого судді ОСОБА_4 при розгляду справи № 523/9474/24 до Вищої Ради Правосуддя, суд констатує наступне.

Право на звернення зі скаргою щодо дисциплінарного проступку судді (дисциплінарною скаргою) має будь - яка особа (стаття 107 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Чинним законодавством не передбачено жодних обмежень права будь - якої особи на звернення до ВРП із скаргою стосовно дисциплінарного проступку судді, в тому числі й обмежень щодо звернення учасника судового провадження з дисциплінарною скаргою до закінчення судового розгляду справи.

У зв`язку із цим, саме лише подання учасником судового провадження скарги на дії судді до ВРП не перешкоджає судді продовжувати судовий розгляд та виконувати обов`язок справедливо, безсторонньо та своєчасно вирішувати справу відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

При цьому, що право подавати скарги на дії судді до ВРП можна віднести до одного із засобів контролю за діяльністю судді під час здійснення ним правосуддя, і в жодному разі можливість скористатися таким правом не є способом усунення певного судді від здійснення посадових обов`язків у конкретній справі за бажанням конкретних осіб.

За таких обставин, сама по собі скарга до ВРП на дії слідчого судді не створює конфлікту інтересів у розумінні чинного законодавства та не є підставою для задоволення заяви про відвід.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до вимог п.2.3.45 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України № 25 від 02.04.2015 року клопотання та скарги по одному кримінальному провадженню передаються раніше визначеному слідчому судді, якщо інший порядок не визначений зборами суддів.

Суд констатує, що наразі слідчим суддею ОСОБА_4 не здійснюється розгляд жодного клопотання в рамках кримінального провадження № 0001069 від 18.08.2021 року за ч. 4 ст. 19, ч. 3 ст. 358 КК України.

Із змісту поданої заяви вбачається, що метою звернення ОСОБА_3 із даною заявою є відвід слідчого судді ОСОБА_4 від майбутнього розгляду у справі № 523/9474/24 клопотання слідчого та/або прокурора про накладення арешту на майно ОСОБА_3 , вилучене під час обшуку від 10.09.2024 року.

Суд зазначає, що заявлення відводу слідчому судді ОСОБА_4 від можливого майбутнього розгляду клопотання слідчого та/або прокурора про накладення арешту на майно ОСОБА_3 , вилучене під час обшуку від 10.09.2024 року є необґрунтованим та вочевидь передчасним.

За змістом ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що заява про відвід слідчого судді ОСОБА_4 є необґрунтованою та такою, що заявлена передчасно.

Керуючись ст.ст. 75, 80-82, 369, 371, 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 від участі у справі № 523/9474/24, в рамках якої здійснюватиметься розгляд клопотання слідчого та/або прокурора про накладення арешту на майно ОСОБА_3 , вилучене під час обшуку від 10.09.2024 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси: ОСОБА_1