У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород в режимі відеоконференції з КНП «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» Львівської обласної ради клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000420 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.09.2023 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознакам вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

особи, відносно якої розглядається клопотання - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

На розгляді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000420 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.09.2023 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознакам вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.07.2024 року призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.07.2024 року клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000420 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.09.2023 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судовому засіданні 16.09.2024 прокурором подано до суду клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, яке мотивоване тим, що строк дії даного запобіжного заходу спливає, а ризики, які стали підставою для обрання даного запобіжного заходу слідчим суддею, не змінились, та продовжують існувати.

Подане клопотання обґрунтовує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 08.08.2022 ОСОБА_3 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та направлений для її проходження у 94 прикордонний загін ДПС України. З 09.08.2022 ОСОБА_3 зарахований до списків особового складу 94 прикордонного загону ДПС України. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного ( міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки . Відтак, з моменту призову ОСОБА_3 на військову службу за мобілізацією, на особливий період, та його відправлення до військової частини НОМЕР_3 , тобто з 08.08.2022 року ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період. Згідно з ст. 23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України під час виконання покладених на них обов`язків керуються тільки законами, діють на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, військовослужбовець ОСОБА_3 повинен у своїй повсякденній діяльності дотримуватись вимог: статей 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно з якими військовослужбовці зобов`язані, зокрема: свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрими, ініціативними, дисциплінованими; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України; бути зразком високої культури, скромності і витримки, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців; берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому; статей 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до яких військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця дотримуватися Конституції та Законів України, зміцнювати військове товариство, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливим і додержуватися військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.

У відповідності до ст. 28 Статуту єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в:

- наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих;

- наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази;

- забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

За приписами ст. 29 Статуту за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Статтею 30 Статуту передбачено, що начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Відповідно до ст. 35 Статуту накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку. Наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення.

У відповідності до ст. 37 Статуту військовослужбовець після отримання наказу відповідає: «Слухаюсь» і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ.

Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Згідно з ст. 113 Розділу V Дисциплінарного Статуту України подання скарги військовослужбовцями не звільняє їх від виконання своїх службових обов`язків і наказів командирів (начальників).

Відповідно до ч. 2 ст. 42 КК України, наказ або розпорядження є законними, якщо вони віддані відповідною особою в належному порядку та в межах її повноважень і за змістом не суперечать чинному законодавству та не пов`язані з порушенням конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Відповідно до вимог ст. 29 Статуту заступник начальника 94 прикордонного загону ДПС України з персоналу полковник ОСОБА_6 , являються начальниками за службовим становищем та за військовим званням відносно ОСОБА_3 , який в силу приписів ст.ст. 29, 30, 35, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний неухильно виконувати відданий йому наказ у зазначений начальником термін.

Натомість, ОСОБА_3 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України та законів України, став на шлях вчинення кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, за наступних обставин.

Так, 15.08.2023, близько 16 год. 25 хв., перебуваючи у службовому кабінеті за адресою: АДРЕСА_1 , заступником начальника 94 прикордонного загону з персоналу полковником ОСОБА_6 , який є начальником за службовим становищем та за військовим званням відносно військовослужбовця ОСОБА_3 , останньому доведено до виконання письмовий наказ начальника 94 прикордонного загону № 629-0С від 15.08.2023 (виданого на підставі наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 26.07.2023 №1072-ОС) про виключення солдата ОСОБА_3 з 16.08.2023 зі списків особового складу та всіх видів забезпечення 94 прикордонного загону ДПС України, зарахування у розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , та якому ( ОСОБА_3 ) необхідно вибути для подальшого проходження служби до 3 прикордонного загону ДПС України з 16.08.2023.

Надалі, на підставі вищевказаного наказу, 15.08.2023, начальником 94 прикордонного загону ДПС України полковником ОСОБА_8 , який є начальником за службовим становищем та за військовим званням відносно військовослужбовця ОСОБА_3 , видано солдату ОСОБА_3 припис №463 щодо необхідності вибуття з 16.08.2023 останнього до нового місця несення служби - ІНФОРМАЦІЯ_3 та вказано термін прибуття останнього до нового місця служби - 17.08.2023.

Водночас, солдат ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем, призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, обізнаним із порядком проходження, несення внутрішньої служби, порядком віддання, виконання наказів військовослужбовцями, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 29, 30, 35, 37, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 1, 17 Закону України «Про оборону України», діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, свідомо бажаючи їх настання, в умовах правового режиму воєнного стану, 15.08.2023 близько 16 год. 30 хв., перебуваючи в службовому кабінеті 94 прикордонного загону за адресою: АДРЕСА_1 , маючи об`єктивну можливість виконати наказ командира, без поважних причин та без законних на те підстав, публічно, у присутності інших військовослужбовців, відкрито відмовився виконати наказ начальника 94 прикордонного загону № 629-ОС від 15.08.2023, виданого на підставі наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 26.07.2023 № 1072-ОС щодо зарахування солдата ОСОБА_3 у розпорядження начальника 3 прикордонного загону та необхідність, у зв`язку з цим, 16.08.2023 вибути ( ОСОБА_3 ) до нового місця несення служби - ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим вчинив непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника, вчинену в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України.

25.01.2024 відносно ОСОБА_3 складено та вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

22.07.2024 клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000420 від 01.09.2023 скеровано до Ужгородського міськрайонного суду.

Прокурор зазначає, що наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні інкримінованого ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням про виявлення ознак кримінального правопорушення, висновком службового розслідування, наказом про призначення службового розслідування, службовою запискою, наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 26.07.2023 № 1072-ОС, наказом начальника 94 прикордонного загону № 629-0С від 15.08.2023, рапортом ОСОБА_3 про відмову від виконання наказу, приписом №463 від 15.08.2023, наказом про результати службового розслідування, допитами військовослужбовців, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення військовослужбовцем ОСОБА_3 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.01.2024 до підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.03.2024 включно.

Згідно з ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.03.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_3 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а також визначено заклад для поміщення підозрюваного ОСОБА_3 для надання йому психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку - КНП «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня" Львівської обласної ради, що знаходиться за адресою: 79021, Львівська обл., м. Львів, вул. Кульпарківська, буд. 95.

Відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відносно підозрюваного ОСОБА_3 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку із суворим наглядом, до 25.07.2024 включно.

Відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.07.2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_3 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку із загальним наглядом, до 20 вересня 2024 року включно.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 страждає на психічне захворювання.

Так, відповідно до висновку стаціонарної комплексної комісійної судової психолого-психіатричної експертизи, проведеної Львівською філією судових експертиз Державної установи «Інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (м. Львів), ОСОБА_3 виявляє ознаки поліморфного психотичного розладу із симптомами шизофренії, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними; ОСОБА_3 за своїм психічним станом, до виходу з хворобливого стану, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення у спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування.

Крім того, відповідно до наказу МОЗ № 516 від 20.03.2018 «Про затвердження Переліку спеціальних закладів з надання психіатричної допомоги», до переліку закладів в який може бути поміщений підозрюваний ОСОБА_3 , зокрема, відноситься КНП "Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня" Львівської обласної ради, що знаходиться за адресою: 79021, Львівська обл., м. Львів, вул. Кульпарківська, буд. 95.

Прокурор вказує, що враховуючи вищевикладене, та враховуючи те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які підтвердженні ухвалою слідчого судді, існують і на даний час, а тому виникла обґрунтована необхідність у зверненні до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку щодо ОСОБА_3 .

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді поміщення ОСОБА_3 до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку з мотивів наведених у ньому, та просив клопотання задовольнити.

ОСОБА_3 у судовому засіданні не висловив заперечень щодо клопотання.

Захисник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що його підзахисний згідно висновку експертизи потребує лікування, тому не заперечив щодо продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 .

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи в межах поданого клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно положень ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

За ч.1 ст.508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішується питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи, як передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Вказані запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби. Застосування цих запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими КПК України.

Відповідно до ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Таким чином, під час вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді поміщення обвинуваченого до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, з врахуванням правил, передбачених розділом ІІ КПК України, ст.ст.331, 508 КПК, суд повинен дослідити заявлені прокурором обставини, які підтверджують, що ризики, які стали підставою для обрання особі запобіжного заходу, не зменшилися, обставини, які свідчать, що завершити судовий розгляд даного кримінального провадження до закінчення попередньої ухвали не є можливим, факт наявності розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Згідно клопотанням прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України.

Згідно висновку стаціонарної комплексної комісійної судової психолого-психіатричної експертизи, проведеної Львівською філією судових експертиз Державної установи «Інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (м. Львів), ОСОБА_3 виявляє ознаки поліморфного психотичного розладу із симптомами шизофренії, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними; ОСОБА_3 за своїм психічним станом, до виходу з хворобливого стану, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення у спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування.

Судом вже було наведено, що з пояснень сторони обвинувачення вбачається, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку із загальним наглядом щодо ОСОБА_3 було обґрунтованість підозри, вагомість доказів, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Аналогічні посилання, як підставу продовження запобіжного заходу, наведено прокурором і у клопотанні про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку

Тож суд, оцінюючи клопотання прокурора, бере лише до уваги той факт, що в передбаченому законом порядку судом, встановленим законом, було надано відповідні висновки - наявність обґрунтованої підозри та вагомість доказів саме для обрання запобіжного заходу, оскільки такі категорії, на відміну від ризиків, є незмінними протягом всього строку розгляду кримінального провадження.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1.переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2.знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3.незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4.перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5.вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суд вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України підстав вважати, що дані ризики зменшилися, відпали, судом не встановлено.

Судовий розгляд кримінального провадження по суті лише розпочато, відтак є необхідність у продовженні обраного судом запобіжного заходу на період судового розгляду справи.

Беручи до уваги, що обставини, які виправдовують подальше тримання ОСОБА_3 у закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, продовжують існувати, суд дійшов до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 128, 314-316, 395 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до КНП «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня" Львівської обласної ради, що знаходиться за адресою: 79021, Львівська обл., м. Львів, вул. Кульпарківська, буд. 95, на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів, а саме до 15 листопада 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1