УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 935/2506/23

провадження № 51- 4512 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 27 серпня 2024 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Суть питання та встановлені судом обставини

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 серпня 2024 року задоволено клопотання прокурора. Продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 строк дії покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, на 60 днів, тобто до 11 жовтня 2024 року. Цією ж ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про часткову зміну покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 27 серпня 2024 року відмовлено

у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на зазначену ухвалу на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України у зв`язку з тим, що скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Захисник ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою,

у якій порушує питання про перегляд вказаної ухвали суду апеляційної інстанції в касаційному порядку, просить її скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вважає, що суд дійшов помилкового висновку про неможливість оскарження ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 серпня 2024 року, і як наслідок, безпідставно відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника.

Мотиви Суду

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку, що у відкритті провадження за касаційною скаргою слід відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, якої намагаються досягнути.

За таких обставин наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже, не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Цією ж статтею передбачено, що ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За правилами ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

З огляду на те, що захисник ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на ухвалу, якою вирішувалось питання про продовження дії обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, встановлених для обвинуваченого у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у виді застави, яка не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку відповідно до ст. 392 КПК України, суд, керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою.

За таких обставин, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд діяв у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону.

Ухвала Житомирського апеляційного суду від 27 серпня 2024 року є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Оскільки зі змісту касаційної скарги, доданих до неї матеріалів убачається, що підстав для задоволення скарги немає, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника слід відмовити відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

З цих підстав Суд постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 27 серпня 2024 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3