Справа № 646/9691/24
№ провадження 1-кп/646/1112/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2024 м. Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції з Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000663 від 01.06.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Родинське Донецької області, українця, громадянина України, неодруженого, із середньою спеціальною освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 на посаді навідника 1-го кулеметного відділення кулеметного взводу, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 178 Цивільного кодексу України, п.п. 1-4, 9, 15 «Положення по дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, додатку №1, затвердженого п. 1 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 №2471-Х «Про право власності на окремі види майна», п.п. 2.3.2, 2.6, 8.1, 8.3, 8.8, 8.9, 12.1, 12.2, 12.17 (далі - Постанова) «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України. Право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут бойових припасів здійснюється на підставі передбачених законом дозволів, проте, в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, ОСОБА_3 , будучи навідником першого кулеметного відділення кулеметного взводу військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та, бажаючи їх настання, підозрюється у вчиненні злочину проти громадської безпеки за наступних обставин.

31.05.2024, більш точного часу в ході досудового розслідування, так і під час судового засідання встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_3 , перебуваючи в районі проведення бойових дій в АДРЕСА_2 , діючи в порушення вимог «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07 жовтня 1998 року за № 637/3077 (із змінами затвердженими наказом МВС № 459 від 16 червня 2020 року), маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, знайшов ручну осколкову гранату Ф-1, ручну осколкову гранату М67 та дві ручні осколкові гранати RGD-5, які помістив до своєї сумки, де почав зберігати вказані боєприпаси, чим вчинив їх придбання та зберігання без передбаченого законом дозволу.

01.06.2024 ОСОБА_3 вибув із зони виконання бойових завдань у основну щорічну відпустку на 5 діб, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, маючи умисел на незаконне носіння бойових припасів, взяв сумку, в якій містились ручна осколкова граната Ф-1, ручна осколкова граната М67 та дві ручні осколкові гранати RGD-5 та поїхав автобусом з м. Куп?янськ Харківської області до м. Харкова, чим вчинив носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

01.06.2024 у період часу з 12 год. 32 хв. до 12 год. 39 хв. в ході проведення огляду місця події на території автовокзалу «Левада» за адресою: АДРЕСА_3 , у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено: один корпус ручної осколкової гранати Ф1, один корпус ручної осколкової гранати М-67, два корпуси ручної осколкової гранати RGD-5, один підривач до ручних гранат типу УЗГМ, один підривач до ручних гранат типу М-67, два підривачі до ручних гранат типу RGD-5.

Згідно висновку судової експертизи №CE-19/121-24/19897-ВТХ від 24.07.2024, надані на дослідження предмети є підривачами до ручних гранат УЗРГМ, М213, ДВМ та корпусами ручних осколкових гранат Ф-1, Мб7, RGD-5. Підривачі до ручних гранат є вибуховими пристроями промислового способу виготовлення, відносяться до категорії засобів ініціювання. Корпуси ручних гранат є конструктивно оформленими зарядами вибухової речовини промислового способу виготовлення, у окремому стані до категорії вибухових пристроїв (бойових припасів) не відносяться. При штатному з`єднанні наданих на дослідження підривачів та корпусів гранат конструкції будуть являти собою ручну осколкову гранату Ф-1, ручну осколкову гранату М67, дві ручні осколкові гранати RGD-5, які відносяться до вибухових пристроїв промислового способу виготовлення військового призначення (бойових припасів).

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто носіння, зберігання та придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, як вони викладені в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро покаявся. Зазначив про те, що 31.05.2024 знайшов ручну осколкову гранату Ф-1, ручну осколкову гранату М67 та дві ручні осколкові гранати RGD-5, які помістив до своєї сумки, де почав зберігати вказані боєприпаси. 01.06.2024 ОСОБА_5 вибув із зони виконання бойових завдань у основну щорічну відпустку на 5 діб, взяв сумку в якій містились ручні осколкові гранати Ф-1, ручна осколкова граната М67 та дві ручні осколкові гранати RGD-5 та поїхав автобусом з м. Куп?янськ Харківської області до м. Харкова. По приїзду в м. Харків на території автовокзалу «Левада» за адресою: АДРЕСА_3 , працівники поліції вилучили у нього один корпус ручної осколкової гранати Ф1, один корпус ручної осколкової гранати М-67, два корпуси ручної осколкової гранати RGD-5, один підривач до ручних гранат типу УЗГМ, один підривач до ручних гранат типу М-67, два підривачі до ручних гранат типу RGD-5. Щиро каявся у вчиненому, просив суд суворо його не карати, оскільки має намір нести військову службу та продовжувати захищати Батьківщину.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 визнав себе винним повністю і не оспорює викладені в обвинувальному акті обставини скоєного кримінального правопорушення, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів по кримінальному провадженню, немає сумніву в добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, за згодою учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин у справі, які ніким не оспорюються, обмежившись показаннями обвинуваченого і дослідженням матеріалів кримінального провадження в частині даних, що характеризують його особу. Суд роз`яснив учасникам судового розгляду застосування та наслідки ч. 3 ст. 349 КПК України.

Показання обвинуваченого відповідають обставинам та пред`явленому йому обвинуваченню.

Суд вважає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, за яке він підлягає покаранню.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що впливають на його покарання.

ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке є тяжким злочином відповідно до ч. 5 ст.12 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання, в силу ст. 66 КК України, для обвинуваченого є визнання вини, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, в силу ст. 67 КК України, для обвинуваченого судом не встановлено.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого встановлено наступне.

ОСОБА_3 має середню спеціальну освіту, не одружений, має постійне місце реєстрації і проживання, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 на посаді навідника 1-го кулеметного відділення кулеметного взводу, за місце несення військової служби характеризується позитивно. У лікаря-нарколога та лікаря-психіатра в КНП «Уманська ЦРЛ» за медичною допомогою з 2023 року по 13.06.2024 не звертався. В силу ст. 89 КК України не судимий.

Обираючи ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, фактичні обставини його вчинення та наслідки, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, також мотивацію вчиненого ним кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, що виконував громадянський обов`язок із захисту Батьківщини від російського вторгнення та має бажання та намір надалі нести військову службу, обороняючи суверенітет та територіальну цілісність Батьківщини, дає критичну оцінку своїм діям, вважає можливим призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк та в межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення. При цьому, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до скоєного, тобто необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, і дотримуючись вимог п. 9Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», що рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване, а тому враховуючи обставини конкретної кримінальної справи та дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимий, обставини, що пом`якшують його покарання, а саме визнання вини, щире розкаяння у вчиненому, відсутність обставин, що обтяжують покарання, ненастання тяжких наслідків, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , застосувавши до нього положення ст.75 КК України, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 1. 2 ч. 1ст. 76 КК України.

У відповідності до вимог ч. 4 ст.76 КК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання.

Запобіжний захід обвинуваченому в ході досудового розслідування не обирався.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

В ході досудового розслідування у справі проведені судові вибухово-технічні експертизи та експертизи зброї фахівцями ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України. Витрати, пов`язані з проведенням експертних досліджень, на підставі ст. 118 КПК України, включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст.75КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в 1 (один) рік.

У відповідності до п.п.1, 2 ч. 1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не застосовувати.

Речові докази, що перебувають на зберіганні в камері речових доказів ВП №1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області, а саме: корпуси ручних осколкових гранат Ф-1 1 одиниця, М-67 1 одиниця, RGD-5 2 одиниці, які поміщено до сейф-пакету №RIC2015098 та належним чином опечатано та підривачі до ручних гранат типу УЗРГМ 1 одиниця, М-213 - 1 одиниця, RGD-5 2 одиниці, які поміщено до сейф-пакету №RIC2015099 - звернути на користь держави та передати на потреби Збройних Сил України.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід Держави витрати, пов`язані з залученням експертів ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України за проведення:

- судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/121-24/15425-ВТХ від 07.06.2024 вартістю 5300,96 грн;

- судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/121-24/15342-ВТХ від 11.06.2024 вартістю 6058,24 грн;

- судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/121-24/19897-ВТХ від 24.07.2024 вартістю 6058,24 грн., що в загальному розмірі складає 17417,44 грн.

Прокурору та обвинуваченому копію вироку вручити негайно після його проголошення, учасникам судового провадження, які не були присутні під час проголошення вироку суду - направити його копію.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано не доцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. В іншому разі вирок набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційного суду, якщо його не буде скасовано.

Головуючий: ОСОБА_1