УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року м. Київ

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 , власника майна ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києві в режимі відеоконференції клопотання підозрюваного ОСОБА_8 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.05.2024 в рамках кримінального провадження №0000004 від 04.01.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання підозрюваного ОСОБА_8 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.05.2024 в рамках кримінального провадження №0000004 від 04.01.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України, в якому останній просить скасувати арешт на тимчасово вилучений 26 березня 2024 року в ході проведення обшуку автомобіль NISSAN X-TRAIL, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_9 .

Дане клопотання обґрунтовується тим, що 14.05.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва накладено арешт на тимчасово вилучений 26 березня 2024 року в ході проведення обшуку автомобіль NISSAN X-TRAIL, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_9 . Однак, вказане рішення слідчої судді заявник вважає необґрунтованим, а арешт таким, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Так, саме вилучення вказаного транспортного засобу відбувалося без надання на те дозволу слідчим суддею. Працівники поліції не мали права здійснити його вилучення, що прямо суперечить вимогам чинного КПК України, оскільки ухвалою суду було надано дозвіл лише на проведення обшуку в автомобілі NISSAN X-TRAIL, д.н.з. НОМЕР_1 . Наведене, на переконання ОСОБА_8 , є безумовною підставою для скасування накладного на нього арешту.

Крім того, підозрюваний у своєму клопотанні звертає увагу на порушення строків накладення арешту. Так, фактичне вилучення транспортного засобу відбулося 26.03.2024, однак сам арешт накладено лише 14.05.2024 року. Крім того, всупереч вимогам закону, власниця транспортного засобу - ОСОБА_9 не була викликана завчасно та належним чином для розгляду клопотання сторони обвинувачення про арешт майна.

Разом з тим, ОСОБА_9 , яка у спадок від батька у 2015 році отримала автомобіль NISSAN X-TRAIL, д.н.з. НОМЕР_1 , не є фігурантом даного кримінального провадження, а транспортний засіб не має ознак речового доказу та не може бути визнаний таким в рамках кримінального провадження №0000004 від 04.01.2023 року. Крім того, у 2017 році відбувалася аналогічна ситуація, коли на даний автомобіль було накладено арешт у кримінальному провадженні №0001016 та стороною обвинувачення доводилося, що він набутий у власність за грошові кошти, що здобуті злочинним шляхом. У подальшому такий арешт було скасовано, а автомобіль повернуто власниці.

Також підозрюваний ОСОБА_8 вказав, що ОСОБА_9 є його колишньою дружиною, матір`ю трьох малолітніх дітей, а відтак, вказаний автомобіль необхідний їй для забезпечення потреб дітей. Підсумовуючи, заявник вказав, що у такому арешті наразі відсутня потреба, а тому, необхідно скасувати заборону розпоряджатися, користуватися та відчужувати автомобіль NISSAN X-TRAIL, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_9 .

Підозрюваний ОСОБА_8 подане раніше клопотання підтримав та просив задовольнити із зазначених у ньому підстав. Вказав, що за таких самих підстав слідчою суддею було накладено арешт на автомобіль Вольво, який вмотивованою ухвалою Київського апеляційного суду був скасований. Так само вважає незаконно накладений і даний арешт, оскільки слідча суддя задовольнила клопотання про арешт майна 14.05.2024, тобто після спливу передбаченого КПК України строку. Також звернув увагу, що у 2017 році арешт на даний автомобіль вже було накладено та у подальшому скасовано. Сам транспортний засіб належав батьку колишньої дружини, який придбав його в автосалоні. У свою чергу, ОСОБА_9 набула його у спадок в 2015 році, а тому, твердження сторони обвинувачення про те, що таке майно набуте внаслідок злочинної діяльності, не відповідає дійсності. Таким чином, автомобіль не стосується розслідуваних в рамках даного провадження обставин, не належить йому на праві власності, а тому, не підлягає спеціальній конфіскації. Враховуючи наведене, підстави для подальшого обтяження права власності ОСОБА_9 у вигляді арешту автомобіля NISSAN X-TRAIL, д.н.з. НОМЕР_1 , відсутні.

Власниця майна ОСОБА_9 у судовому засіданні підтвердила, що вона є власницею та фактичним користувачем вилученого транспортного засобу NISSAN X-TRAIL, д.н.з. НОМЕР_1 . Звернула увагу, що матеріали кримінального провадження №761/14336/24, в рамках якого було накладено арешт на її автомобіль, містять істотні суперечності, а саме в частині невідповідності короткого тексту ухвали, в якому вирішено питання про накладення арешту на автомобіль NISSAN, та повного, в якому висвітлюється питання щодо арешту авто BMW.

Захисник ОСОБА_7 подане підзахисним ОСОБА_8 клопотання про скасування арешту майна підтримав та просив задовольнити із зазначених у ньому підстав. Також у ході судового розгляду долучив свої письмові доповнення, зі змісту яких вбачається, що слідча суддя при винесенні рішення про арешт автомобіля NISSAN X-TRAIL, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , обмежилася лише формальними висновками про відповідність вилученого майна критеріям, закріпленим ст. 98 КПК України. Однак слідча суддя не перевірила та не обґрунтувала мету та достатню правову підставу для такого арешту, а постанова слідчого про визнання авто речовим доказом у кримінальному провадженні №0000004 від 04.01.2023 є формальною та необґрунтованою. У свою чергу, клопотання, яким сторона обвинувачення обґрунтовувала необхідність накладення арешту та долучені до нього матеріали, не містять жодного доказу на підтвердження таких доводів. Крім того, адвокат звертає увагу, що автомобіль не належить ОСОБА_8 , а сам арешт накладений із порушенням імперативно встановлених КПК України строків.

Враховуючи наведене, захисник просив клопотання ОСОБА_8 задовольнити, скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.05.2024 в рамках кримінального провадження №0000004 від 04.01.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України, на тимчасово вилучений 26 березня 2024 року в ході проведення обшуку автомобіль NISSAN X-TRAIL, д.н.з. НОМЕР_1 , та зобов`язати слідчого повернути такий транспортний засіб власниці - ОСОБА_9 .

Прокурор ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання підозрюваного ОСОБА_8 та зазначив, що ухвалою Київського апеляційного суду від 11.09.2024 ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.05.2024, якою накладено арешт на транспортний засіб NISSAN X-TRAIL, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , залишена без змін. На підтвердження просив долучити копію судового рішення. Також звернув увагу, що такий автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000004 від 04.01.2023, безпосередньо стосується розслідуваних в рамках даного провадження обставин та має доказове значення, а відтак, потреба у його арешті не відпала і наразі продовжує існувати.

Слідчий ОСОБА_10 у судовому засіданні підтримав позицію прокурора.

Слідча суддя, вислухавши думку учасників провадження, ретельно дослідивши клопотання, витребувані з канцелярії матеріали судового провадження №761/14336/24, а також долучені сторонами у ході судового розгляду документи, прийшла до таких висновків.

У ході судового розгляду клопотання підозрюваного ОСОБА_8 про скасування арешту майна встановлено, що Шевченківським УП ГУНП в м. Києві, за процесуального керівництва прокурорів Шевченківської окружної прокуратури м. Києва, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000004 від 04.01.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України.

В рамках даного провадження ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.02.2024 надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля NISSAN X-TRAIL, д.н.з. НОМЕР_1 , з метою виявлення та вилучення речей і документів, зазначених в ухвалі суду.

Так, на виконання даної ухвали 26.03.2024 проведено обшук автомобіля NISSAN X-TRAIL, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_9 , у ході якого виявлено та вилучено сам автомобіль.

Враховуючи, що ухвалою про надання дозволу на проведення обшуку не охоплювалося вилучення транспортного засобу, в силу ст. 167 КПК України, такий автомобіль має статус тимчасово вилученого майна.

У свою чергу, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.05.2024 на тимчасово вилучений 26 березня 2024 року в ході проведення обшуку автомобіль NISSAN X-TRAIL, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_9 , накладено арешт з метою забезпечення речових доказів.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.05.2024, арешт у вказаному кримінальному провадженні накладено у зв`язку з метою забезпечення збереження вказаного майна як речових доказів.

Крім того, зі змісту ухвали вбачається, що слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст. 170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

Водночас, як вбачається із матеріалів витребуваного із відділу забезпечення розгляду кримінальних справ Шевченківського районного суду м. Києва судового провадження №761/14336/24, 11.09.2024 ухвалою Київського апеляційного суду ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.05.2024 залишена без змін. Так, суд апеляційної інстанції при перегляді винесеного слідчим суддею рішення прийшов до висновку, що останнім при розгляді клопотання прокурора ОСОБА_5 про арешт майна дотримано вимоги чинного законодавства, а накладення арешту, як тимчасовий захід, на даній стадії кримінального провадження з огляду на зміст провадження та встановлені органом досудового розслідування обставини, виправдовує таке втручання у законне право власності ОСОБА_9 .

Крім того, як встановлено слідчим суддею та підтверджено судом вищої інстанції, автомобіль NISSAN X-TRAIL, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_9 , має ознаки речового доказу, що підтверджується й зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження №0000004 від 04.01.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України.

У свою чергу, у відповідності до вимог ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 174 КПК України закріплена імперативна вимога щодо обов`язку особи, яка звертається із клопотанням про скасування арешту майна, довести, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Разом з тим, у ході судового розгляду клопотання підозрюваного ОСОБА_8 не встановлено достатніх підстав для прийняття рішення щодо скасування арешту, накладеного на автомобіль NISSAN X-TRAIL, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_9 . Так, стороною захисту та безпосередньо власницею авто не доведено, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт, відпала потреба, а подальше втручання у право власності ОСОБА_9 , як власниці арештованого майна, є неспівмірним з обставинами, що встановлюються в рамках даного кримінального провадження.

Так, за правилами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Таким чином, слідча суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного, прийшла до висновку про відмову у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_8 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.05.2024 в рамках кримінального провадження №0000004 від 04.01.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України.

Керуючись ст.ст. 22, 174, 309, 369-372, 392 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання підозрюваного ОСОБА_8 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.05.2024 в рамках кримінального провадження №0000004 від 04.01.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України, на тимчасово вилучений 26 березня 2024 року в ході проведення обшуку автомобіль NISSAN X-TRAIL, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 01 листопада 2024 року о 10 год. 55 хв.

Слідча суддя ОСОБА_1