Житомирський апеляційний суд
Справа №296/5517/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/390/24
Категорія ст.183 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 13 червня 2024 року, якою частково задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 та застосовано до підозрюваної ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09 серпня 2024 року з визначенням розміру застави,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 13 червня 2024 року частково задоволено клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_9 до 09 серпня 2024, визначено розмір застави 242 240 грн. та покладено на неї відповідні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя, із урахуванням наведених у клопотанні та встановлених в засіданні обставин, зокрема, відомості про підозрювану ОСОБА_9 , яка має місце проживання, вади здоров`я, II групу інвалідності та інші відомості, прийшов до висновку, що з урахуванням стадії розслідування, незначного часу, що минув з моменту затримання підозрюваної 11.06.2024 та повідомлення останній про підозру 12.06.2024, не встановлення слідством свідків та осіб, які можуть бути причетними до вчинення розслідуваного злочину, наявність обвинувачення у вчиненні аналогічного злочину у іншому кримінальному провадженні, високі ступені ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, та стороною обвинувачення доведено наявність підстав для застосування до ОСОБА_9 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатен запобігти встановленим ризикам щодо підозрюваної та забезпечити її належну поведінку.

Крім того, застосовуючи до підозрюваної ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя на підставі ч. 3 ст. 183 КПК вважав за необхідне визначити підозрюваній заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка з урахуванням встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених 1 ст. 177 КПК України є необхідною та достатньою для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які покладаються слідчим суддею на підозрювану у разі внесення застави, з метою запобігання наявним ризикам та забезпечення її належної процесуальної поведінки.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків.

Вважає, що під час розгляду клопотання та постановлення ухвали, слідчим суддею не в повній мірі досліджено всі обставини, як наслідок невірно застосовано норми процесуального права.

Зазначає, що судом взято до уваги тільки те, що ОСОБА_9 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, однак прокурором у клопотанні про застосування запобіжного заходу не наведено фактів неналежної процесуальної поведінки підозрюваної, не надано жодних належних та допустимих доказів, які б доводили те, що заявлені ризики об`єктивно існують.

Зазначає, що прокурором не надано доказів неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та слідчий суддя, розглядаючи вказане клопотання не дослідив відсутності обставин, які передбачено п.3 ч.1 ст.184 КПК України.

Вважає, що слідчий суддя не в повній мірі врахував, обставини, передбачені ч.4 ст.182 КПК України та визначив розмір застави в максимальному розмірі, встановленому для тяжких злочинів.

Посилається на те, що ОСОБА_9 є пенсіонеркою та інвалідом 2 групи загального захворювання довічно. Згідно медичних документів, наданих слідчому судді, на протязі тривалого часу хворіє на гіпертонічну хворобу II ступеню, ризик високий; хронічну легеневу недостатність II ступеню; бронхіальну астму персистуюча IV ступеню, важкий перебіг; емфізему легень. В зв`язку з наявністю тяжких захворювань, вона змушена купувати дороговартісні лікарські препарати, а в поєднанні з недостатнім рівнем пенсійного забезпечення, не має коштів, які б дали їй змогу внести заставу у визначеному слідчим суддею розмірі.

Вказані обставини є доведеними та свідчать про той факт, що застава визначена в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн. є завідомо непомірною для ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідача, пояснення захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, заперечення прокурора, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання колегії суддів висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_9 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, відповідають фактичним обставинам провадження, оскільки підтверджуються матеріалами кримінального провадження долученими до клопотання, в тому числі копіями ряду протоколів про результати здійснення НСРД з зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 29.02.2024, протоколів про результати здійснення НСРД візуального спостереження за особою від 12.06.2024, копією протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 01.05.2024, копією протоколу огляду місця події від 21.12.2023, копією протоколу обшуку від 11.06.2024, копією протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 11.06.2024, ОСОБА_11 від 11.01.2024, копією висновку експерта №СЕ-19/106-24/8977-НЗПРАП від 12.06.2024, копією висновку експерта №СЕ-19/106-23/16843-НЗПРАП від 28.12.2023.

Матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Докази долучені до клопотання свідчать, що ОСОБА_9 може бути причетна до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Наведені захисником відомості в апеляційній скарзі, не спростовують даних, що ОСОБА_9 причетна до інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Слідчий суддя достатньо обґрунтував свої висновки про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, а також ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, оскільки не встановлено та не проведено допит всіх свідків та осіб, які можуть бути причетними до вчинення кримінального правопорушення, на яких підозрювана може незаконно вливати з метою зміни (відмови) від показів останніх, наявність обвинувачення підозрюваної у вчиненні аналогічного злочину у іншому кримінальному провадженні.

ОСОБА_9 підозрюється у придбанні та зберіганні із метою збуту особливо-небезпечних психотропних речовин, а саме за ч.2 ст.307 КК України.

Колегія суддів зважає і на те, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання, вади здоров`я, ІІ групу інвалідності та інші відомості, однак зважаючи, на початкову стадію досудового розслідування, незначний час, що минув з моменту затримання підозрюваної 11.06.2024 та повідомлення останній про підозру 12.06.2024, не встановлення слідством свідків та осіб, які можуть бути причетними до вчинення розслідуваного злочину, наявність іншого обвинувачення у вчиненні аналогічного злочину у іншому кримінальному провадженні, це свідчить, що існують ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а тому домашній арешт, як зазначено в апеляційній скарзі захисника, на думку апеляційного суду не зможе забезпечити її належну процесуальну поведінку на даній стадії досудового розслідування.

За таких обставин, апеляційний суд вважає обґрунтованими та законними висновки слідчого судді про наявність достатніх підстав, згідно вимог ст. 194 КПК України для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Колегія суддів зважає і на те, що при розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі підозрюваного. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Також, колегія суддів зважає і на те, що на даний час в Україні введено воєнний стан, що також є відповідним ризиком, який з врахуванням даних про особу обвинуваченого, характером злочинів у яких він обвинувачується додатково свідчить про правильність висновків суду, оскільки в зазначених умовах здійснення контролю за обвинуваченим правоохоронними органами, в разі застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашнього арешту є ускладненим.

Доводи сторони захисту про те, що до підозрюваної ОСОБА_9 може бути застосований більш м`який запобіжний захід, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваної своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи захисника, що слідчий суддя не в повній мірі врахував обставини, передбачені ч.4 ст.182 КПК України та визначив розмір застави в максимальному розмірі, є необґрунтованими.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п.3 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину становить - від двадцяти до вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя вказаних вище вимог закону дотримався та обрав ОСОБА_9 запобіжний захід, який відповідає тяжкості кримінального правопорушення, в якому остання підозрюється, особі підозрюваної та є достатнім для виконання останньою покладених на неї обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Наявність певних захворювань у підозрюваної ОСОБА_9 та пенсійний вік не є переконливим доводом для можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу - домашнього арешту чи зменшення розміру застави, оскільки згідно до підозри зазначені обставини не стримали її від протиправної, неконтрольованої поведінки, в неї вилучено значна кількість наркотичних засобів, з протоколів НСРД вбачається, що незаконні дії з наркотичними засобами, в тому числі і їх збут могли мати системний характер, про, що свідчить і зміна підозри 27.06.2024 р. на ч.3 ст. 307 КК України, а тому лише тримання під вартою з заставою, в максимальному розмірі зможе гарантувати дотримання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Таким чином, вирішуючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 та неможливості на даний час у застосуванні менш суворого запобіжного заходу.

При цьому, слідчий суддя визначив заставу, розмір якої відповідає тяжкості вчиненого злочину та не може вважатися завідомо непомірним для обвинуваченої.

Інші доводи апеляційної скарги, також не спростовують правильність висновків слідчого судді.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 13 червня 2024 року, якою частково задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 та застосовано до підозрюваної ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09 серпня 2024 року з визначенням розміру застави - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: