Дата документу 04.07.2024 Справа № 334/4086/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
Єдиний унікальний №334/4086/24 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/414/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який не працює, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 - в режимі відеоконференції (EASYCON),

підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 .

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 02 червня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» терміном на шістдесят днів до 29 липня 2024 року, з визначенням розміру застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що погодився з обґрунтованістю підозри, яка підтверджується наданими матеріалами, та наявністю ризиків передбачений п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною.

На думку апелянта, обраний підозрюваному запобіжний захід є занадто суворим і можливо застосувати до останнього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з обмеженням волі, оскільки ризики, на які послався слідчий та прокурор, не підтверджуються.

Посилається на те, що підозрюваний до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, дружину, піклується про хвору похилого віку тещу, приймав участь у бойових діях, був поранений.

Згідно з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 , діючи в порушення вимог ст.ст. 25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини i прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання i зберігання з метою подальшого збуту, а також на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , при невстановлених слідством обставинах, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який в подальшому передав ОСОБА_9 з метою подальшого збуту.

Так, 21 листопада 2023 року приблизно о 14 годині 50 хвилин ОСОБА_9 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , де реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичного засобу - бупренорфін та особливо небезпечного наркотичного засобу - канабіс, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньо надані йому грошові кошти у сумі 2000 гривень, незаконно збув ОСОБА_12 (особі зі зміненими анкетними даними, у зв`язку із застосуванням до нього положень ст. 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») один прозорий зіп-пакет з речовиною сіро-зеленого кольору, яка відповідно до висновку експерта СЕ-19/108-23/18892-НЗПРАП від 24.11.2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, маса якого, в перерахунку на висушену речовину, складає 9,060 г та одну конвалюту з написом «Бупренорфін Гідрохлорид» 2 мг, з№ 890223 до 02.2026 в середині якої знаходилось 10 (десять) пігулок округлої форми, які відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-23/18893-НЗПРАП від 24 листопада 2023 року містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - бупренорфін, маса якого, в перерахунку на основу, складає 0,0185 г.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме: у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів за попередньою змовою групою осіб, а також збуті особливо небезпечних наркотичних засобів.

Також, ОСОБА_6 , діючи в порушення вимог ст.ст. 25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини i прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання i зберігання з метою подальшого збуту, а також на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , при невстановлених слідством обставинах, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який в подальшому передав ОСОБА_9 з метою подальшого збуту.

07 травня 2024 року приблизно о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_9 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , де реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичного засобу - бупренорфін та особливо небезпечного наркотичного засобу - канабіс, діючи умисно, з корисливих мотивів, діючи повторно, за грошові кошти у сумі 2000 гривень, незаконно збув ОСОБА_12 (особи зі зміненими анкетними даними, у зв`язку із застосуванням до нього положень ст. 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») зіп-пакет з двома медичними блістерами з 20 таблетками, у складі яких, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-24/8758-НЗПРАП від 14 травня 2024 року виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, загальна середня маса якого складає 0,04180 г (в перерахунку на основу) та безоплатно подарував зіп-пакет з рослинною речовиною, яка відповідно до висновку експерта №СЕ-19/108-24/8758-НЗПРАП від 14 травня 2024 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, маса якого, в перерахунку на висушену речовину, складає 0,538 г.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме: у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів за попередньою змовою групою осіб, а також збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, вчиненому повторно.

Також, ОСОБА_6 діючи в порушення вимог ст.ст. 25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини i прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання i зберігання з метою подальшого збуту, а також на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , при невстановлених слідством обставинах, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який в подальшому передав ОСОБА_9 з метою подальшого збуту.

09 травня 2024 року приблизно о 18 годині 50 хвилин ОСОБА_9 перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , де реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичного засобу - бупренорфін та особливо небезпечного наркотичного засобу - канабіс, діючи умисно, з корисливих мотивів, за грошові кошти у сумі 2000 гривень, незаконно збув ОСОБА_12 (особи зі зміненими анкетними даними, у зв`язку із застосуванням до нього положень ст. 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»)два медичні блістери по 10 пігулок в кожному з написом «Бупренорфінугідрохлорид» мг з № 860224 до 02/2027, які відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-24/9107-НЗПРАП від 16 травня 2024 року містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, маса якого складає 0,0403 г (в перерахунку на основу) та безоплатно подарував зіп-пакет з рослинною речовиною, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-24/9107-НЗПРАП від 16 травня 2024 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, маса якого, в перерахунку на висушену речовину, складає 1,902 г.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме: у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів за попередньою змовою групою осіб, а також збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, вчиненому повторно.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливу мету, спрямовану на незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, у невстановлений під час досудового розслідування час, у невстановленому місці та у невстановленої особи незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, який став незаконно зберігати за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_4 з метою його подальшого збуту.

У подальшому, 31 травня 2024 року у ході проведення санкціонованого обшуку приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_4 , за місцем мешкання ОСОБА_6 було виявлено та вилучено згідно висновку експерта Запорізького НДЕКЦ № СЕ-19/108-24/10364-НЗПРАП від 01 червня 2024 року речовину рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабіс, масою 2,051 г. в перерахунку на висушену речовину, який ОСОБА_6 незаконно зберігав за вказаною адресою з метою подальшого збуту.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме, у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту, вчиненому повторно.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 порушуючи вимоги Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, не маючи відповідного передбаченого законом дозволу на придбання та зберігання бойових припасів, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та в невстановленому місці, в невстановлений час, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання бойових припасів, незаконно придбав:

- предмет схожий на корпус гранати, який згідно висновку експерта Запорізького НДЕКЦ № СЕ-19/108-24/10362-ВТХ від 01 червня 2024 року є корпусом бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1 промислового виготовлення, яка до бойових припасів та вибухових пристроїв не відноситься, але містить в собі заряд бризантної вибухової речовини тротил, масою 50-56г.;

- предмет схожий на УЗРГМ, який згідно висновку експерта Запорізького НДЕКЦ № СЕ-19/108-24/10362-ВТХ від 01 червня 2024 року є бойовим уніфікованим підривачем дистанційної дії УЗРГМ-2 промислового виготовлення, який до бойових припасів не відноситься, але являється самостійним вибуховим пристроєм і відноситься до засобів підриву та містить в собі ініціюючу вибухову речовину ТНРС масою 0,1 г, азид свинцю масою 0,2 г та бризантну вибухову речовину підвищеної потужності ТЕН або гексоген масою 1г. В конструктивному поєднанні з корпусом бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1 являється вибуховим пристроєм військового призначення, а саме бойовою ручною оборонною гранатою Ф-1 промислового виготовлення, яка відноситься до бойовим припасів.

Дані предмети він переніс до будинку за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_4 , де в подальшому зберігав до моменту виявлення та вилучення співробітниками поліції під час проведення санкціонованого обшуку від 31 травня 2024 року.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст.263 КК України, а саме придбання, зберігання, носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

14 вересня 2023 року СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001884 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

31 травня 2024 року в порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

31 травня 2024 року в ході розслідування кримінального провадження № 0001884 від 14 вересня 2023 року, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.307 КК України.

01 червня 2024 року в ході розслідування кримінального провадження № 0001884 від 14 вересня 2023 року, ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України.

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя в цілому дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, слідчого, прокурора та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.

Як убачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України.

Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється та підтверджується доданими до клопотання доказами, зазначеними як в самому клопотанні так і в ухвалі слідчого судді.

За змістом оскаржуваної ухвали, перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, слідчий суддя фактично дійшов висновку про те, що ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, існують, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду; можливості вчинення підозрюваним інших злочинів, зокрема, пов`язаних із обігом наркотичних засобів.

Разом з цим, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, навівши відповідне обґрунтування.

В цій частині висновки слідчого судді ніким не оспорюються.

Слідчий суддя врахував ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та його фактичні обставини, суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, дані про особу підозрюваного, який ніде не працює, законного джерела доходів не має, а також не має мічних соціальних зв`язків.

З огляду на фактичні обставини провадження, ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та суворість можливого покарання, а також враховуючи відомості про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про доведеність ризиків, вказаних у клопотанні, а також про те, що інші запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання цих ризиків.

Ці висновки слідчого судді стороною захисту не спростовані з наданням відповідних доказів.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі стороною захисту, та ті, що заявлені при апеляційному розгляді, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Твердження сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі.

Обставини, на які посилається сторона захисту, а саме те, що підозрюваний до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, має дружину, піклується про хвору похилого віку тещу, приймав участь у бойових діях, був поранений, на думку колегії суддів, правильність висновків слідчого судді не спростовують, оскільки суттєво не зменшують встановлених ризиків.

З матеріалів провадження та з оскаржуваної ухвали убачається, що всі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання, слідчим суддею дослідженні повно і всебічно.

Дані про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.

Переглядаючи оскаржувану ухвали в частині визначеного розміру застави, колегія суддів звертає увагу на таке.

Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з положеннями ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Як зазначено вище, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України, які відповідно до приписів ч.5 ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до вимог п.2 ч.5 ст.182 КК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Проте, в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя, визначаючи підозрюваному ОСОБА_6 заставу в якості альтернативного запобіжного заходу у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що перевищує встановлену процесуальним законом межу для тяжких злочинів, не зазначив, в чому саме полягає виключність цього випадку та не мотивував належним чином своє рішення в частині визначеного розміру застави.

В клопотанні слідчого про таке теж не зазначено.

В свою чергу, на думку колегії суддів, застава у межах, передбачених п.2 ч.5 ст.182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у разі її внесення.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , майновий та сімейний стан підозрюваного, а також встановлені ризики, колегія суддів вважає за необхідне визначити розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу щодо підозрюваного - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, оскаржувана ухвала на підставі ст.ст.407-409 КПК України, підлягає зміні в зазначеній частині.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 02 червня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» терміном на шістдесят днів до 29 липня 2024 року, з визначенням розміру застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень, змінити в частині визначення розміру застави, встановивши цей розмір - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн.

У решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3