Справа №485/2291/24
Провадження №1-кс/485/386/24
УХВАЛА

іменем України

про застосування запобіжного заходу

13 листопада 2024 року м. Снігурівка

Слідчий суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Снігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Синяшти Унгенського району Молдова, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, утриманців не має, раніше судимого вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області за ч. 2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі; судимість не погашена, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором Снігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області, до слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України - у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене повторно.

Зокрема, ОСОБА_5 11.11.2024 в ранковий час дізнався про те, що місцевий житель м. Снігурівка Миколаївської області ОСОБА_7 продає мотоцикл «ИЖ». Не маючи грошових коштів, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_5 вирішив вчинити незаконне заволодіння транспортним засобом. Діючи на реалізацію свого злочинного умислу, 11.11.2024 близько 09:40 години ОСОБА_5 , приїхав до місця проживання ОСОБА_7 на АДРЕСА_2 , де оглянувши мотоцикл «ИЖ 7108» червоного кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_8 та фактично належить ОСОБА_7 , повідомив останньому про намір придбати вказаний мотоцикл.

Бажаючи ввести в оману ОСОБА_7 , ОСОБА_5 з метою продемонструвати потерпілому дійсність свого наміру щодо придбання транспортного засобу обговорив з ним продажну ціну, визначену ОСОБА_7 в розмірі 11 тисяч гривень, та запевнив, що готовий сплатити останньому за мотоцикл 12 тисяч гривень. Продовжуючи реалізувати свій намір заволодіти транспортним засобом, ОСОБА_5 попрохав ОСОБА_7 здійснити обкатку мотоцикла, перевіривши його працездатність і технічний стан. На вказане прохання ОСОБА_7 сівши за кермо мотоцикла, продемонстрував роботу мотоцикла ОСОБА_5 , який при цьому зайняв місце пасажира. Запевнивши ОСОБА_7 у реальності свого наміру придбати мотоцикл і таким чином ввійшовши в його довіру, ОСОБА_5 , діючи з наміром заволодіти транспортним засобом та отримати доступ до мотоцикла, знаходячись на узбіччі дороги неподалік будинку АДРЕСА_3 , висловив ОСОБА_7 прохання дати можливість йому як покупцю самостійно перевірити роботу мотоцикла. Будучи введеним в оману щодо дійсності наміру ОСОБА_5 , ОСОБА_7 передав останньому транспортний засіб, у замку запалення якого був ключ.

11.11.2024 близько 10:00 години, отримавши доступ до транспортного засобу шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_7 , ОСОБА_5 сів за кермо мотоцикла марки «ИЖ 7108» червоного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , запустив двигун даного транспортного засобу, ключем, який знаходився в замку запалення, та діючи з корисливих мотивів з метою обернення його на свою користь, розпочав рух від території вищевказаного домоволодіння та поїхав спочатку до місця свого проживання, а подальшому у напрямку м. Херсон. Таким чином, шляхом обману та зловживання довірою фактичного власника мотоцикла ОСОБА_7 . ОСОБА_5 повторно незаконно заволодів транспортним засобом - мотоциклом НОМЕР_2 » червоного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який привласнив та у подальшому розпорядився на свій розсуд.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала. Додатково пояснила, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваною інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких злочинів та за яке передбачено покарання до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої. Обгрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України для застосування вказаного виду запобіжного заходу, а саме: є достатні підстави, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки за вчинений злочин передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі до 8 років, і це вже само по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Може впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні. Крім того, прокурор вважає, що підозрюваний перебуваючи на свободі може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як підозрюваний ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, веде антигромадський образ життя, про те на шлях виправлення не став. Є працездатною особою, ніде не працює, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, тяжкими захворюваннями не страждає, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник в судовому засіданні проти клопотання прокурора заперечив та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Вказав що підозрюваний має постійне місце проживання, отримує пенсію по інвалідності.

Підозрюваний в судовому засіданні вказав що злочин вчиняв, проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечує.

Заслухавши учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слідчого за погодженням з прокурором підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до матеріалів клопотання 11.11.2024 року до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження №0000513 за ч.2 ст. 289 КК України.

11.11.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України. Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: заявою ОСОБА_7 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події від 11.11.2024, показання потерпілого ОСОБА_7 , показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколом огляду місця події, а саме території узбіччя дороги біля домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки ОСОБА_5 незаконно заволодів мотоциклом марки «ИЖ» з д/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 ; протоколом огляду предмету, а саме металевого ключа замка запалювання від мотоцикла марки «ИЖ» з д/н НОМЕР_1 , який добровільно видала для огляду та подальшого вилучення свідок ОСОБА_9 та іншими матеріалами кримінального провадження, зібраними під час досудового розслідування, у їх сукупності.

Оцінюючи наведені слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваної ризиків передбачених ст.177 КПК України: може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; впливати на свідків та потерпілого; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. У відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у вигляді до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої. Крім того, кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти Української Держави та Українського Народу та спрямоване, в тому числі, на грубе порушення суспільних відносин у сфері власності. Вказані обставини в своїй сукупності підтверджують, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, є працездатною особою, тяжкими захворюваннями не страждає, ніде не працює, стійкі соціальні зв`язки відсутні, раніше неодноразово судимий, однак на шлях виправлення не став, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім цього, згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 , підозрюваний з 06.11.2024 року вважається таким, що самовільно залишив військову частину. Жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, а тому покликання представників органу досудового розслідування та органу прокуратури в цій частині суд вважає обгрунтованими та належно вмотивованими.

Тому з урахуванням обставин справи та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та час його вчинення (в умовах воєнного стану), суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання прокурора про застосування до підозрюваної найжорсткішого за своєю суттю запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд вважає за необхідне визначити у відповідності до п.2 ч.5 ст.182 КПК України підозрюваному відповідний розмір застави.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує положення ч.4 ст.182 КПК України, а також відповідні висновки ЄСПЛ, надані при розгляді справи «Істоміна проти України».

Так, у рішенні від 13.01.2022 у справі «Істоміна проти України» ЄСПЛ зауважив, що відповідно до ч.4 ст.182 КПК слідчий суддя визначає розмір застави «з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього». Далі Суд зазначив, що застава має на меті не гарантування відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи в судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться, з урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. В ЄСПЛ наголосили, що суд повинен так само обережно й ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди може бути одним з факторів, що виправдовує вищий розмір застави, але лише в поєднанні з іншими критеріями - серйозністю злочину, ризику втечі та ін.

З урахуванням наведеного вище, слідчий суддя визначаючи підозрюваному розмір застави вважає, що такий має бути співмірним із матеріальним становищем особи та вчиненим нею діянням, а також наслідками, які воно спричинило чи могло спричинити, а тому суд враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , його майновий та сімейний стан, стан здоров`я, інші дані про його особу та ризики, передбачені ст.177 КПК України, які суд вважає обґрунтованими та доведеними, а тому вважає за доцільне визначити підозрюваному заставу в розмірі 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 75 700,00 грн. з покладенням на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Строк дії запобіжного заходу слід визначити з моменту фактичного затримання підозрюваного та в межах строків досудового розслідування. А саме з моменту фактичного затримання підозрюваного о 17.50 год. 11.11.2024 року до 09.01.2025 року включно (в межах строку досудового розслідування).

Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Снігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали становить: починаючи з моменту фактичного затримання підозрюваного о 17.50 год. 11.11.2024 року до 09.01.2025 року включно (в межах строку досудового розслідування).

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 75 700,00 грн. (сімдесят п`ять тисяч сімсот гривень нуль копійок).

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Миколаївській області.

У випадку внесення вказаного розміру застави, на відповідний рахунок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільняється з-під варти в порядку, визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладаються такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утриматися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1