Дата документу 29.07.2024
Справа № 334/5269/24
Провадження № 1-кс/334/1789/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту на транспортний засіб в частині користування нам в рамках кримінального провадження №0001256 від 26.05.2024 року

встановив:

До Ленінського районного суду м.Запоріжжя звернувся адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту на транспортний засіб в частині користування нам в рамках кримінального провадження №0001256 від 26.05.2024 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, адвокат зазначив, що 26.06.2024 року, приблизно о 10 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , керуючи автомобілем Volkswagen Crafter, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд заднім лівим колесом на ногу пішохода, який переходив проїзну частину по пішохідному переходу, рухаючись зліва на право, відносно напрямку руху автомобіля, на червоний сигнал пішохідного переходу.

26.06.2024 року слідчим ЗРУП ГУНП в Запорізькій області було проведено огляд місця події та вилучено вказаний автомобіль.

27.06.2024 року, Ленінський районний суд м. Запоріжжя розглянув клопотання слідчого ЗРУП ГУНП в Запорізькій області та в рамках кримінального провадження № 0001256 накладено арешт на автомобіль «Volkswagen Crafter» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був вилучений в ході проведення огляду місця події, з позбавленням його власника та володільців права на відчуження, розпорядження, користування вказаним майном.

Підставою для накладення арешту стало той факт, що автомобіль містить на собі сліди кримінального правопорушення та має значення речового доказу в кримінальному провадженні.

В рамках даного кримінального провадження слідчим було проведено огляд вилученого

транспортного засобу для проведення в подальшому експертних досліджень. В ході огляду зафіксовані всі сліди, які зберіг на собі автомобіль. тощо.

Вказаний автомобіль, на підставі права приватної власності належить іншій особі, а ніж ОСОБА_5 , який в момент ДТП керував транспортним засобом - а саме ОСОБА_4 .

Власник транспортного засобу, ОСОБА_4 систематично використовує свій автомобіль в повсякденній діяльності, є волонтером, інвалідом другої групи. Має подяки та грамоти за

активну громадську позицію в суспільстві, допомогу армії в воєнний час.

Представляючи інтереси власника майна, адвокат доводив суду, що транспортний засіб, на яке накладений арешт використовується саме для потреб волонтерської діяльності ОСОБА_4 , тому у нього не має на меті продавати автомобіль або будь щось спотворювати, що буде перешкоджати кримінальному провадженню. Проте просив суд скасувати арешт на автомобіль лише у частині його користування, повернувши його на відповідальне зберігання власнику.

Скасувавши обтяження саме в частині користування не потягне за собою будь-яких негативних наслідків для кримінального провадження і буде спів мірний кримінальному правопорушенню.

Заявник адвокат ОСОБА_3 та власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися. Письмово звернулися до суду зклопотанням про розгляд справи без їх участі. Ухвалити рішення, яким вимоги заявника задовольнити.

Слідчий СВ ЗРУП ГУНП в Запорізькій області у судове засідання також не з`явився, подав письмову заяву, в якій вказав, що просить розгляд справи проводити без його участі, щодо вирішення питання про зняття арешту з майна покладається на розсуд суду, з автомобілем марки Volkswagen Crafter, д.н.з. НОМЕР_1 проведено необхідні слідчі дії.

Дослідивши клопотання, надані суду матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 КПК України.

Статтею 2 даного Кодексу визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, визначеним ч. 1 ст. 7 КПК України.

Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинні встановлювати справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи. Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування. Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п. 35).

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 27.06.2024 року накладено арешт, зокрема, на тимчасово вилучений під час огляду місця події від 26.06.2024 року автомобіль марки «Volkswagen Crafter, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , яким на момент ДТП керував ОСОБА_5 з позбавленням права на відчуження, розпорядження та/або користування арештованим майном осіб, які наділені правами на вищевказані дії.

Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя виходив з того, що даний транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, та має значення для забезпечення доказів, а метою накладення арешту на майно є забезпечення можливості проведення експертиз.

Як зазначав слідчий СВ ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0001256 відм26.06.2024 року, з автомобілем марки Volkswagen Crafter, д.н.з. НОМЕР_1 проведено необхідні слідчі дії.

Також з матеріалів справи встановлено, що власником вказаного вище автомобіля є ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, а користувачем окрім власника, був ОСОБА_5 , який керував цим автомобілем в момент ДТП, і для забезпечення збереження транспортного засобу, як речового доказу по справі, а також не порушення прав власника та користувача цього майна, цілком виправданим буде зняття арешту в частині користування даним транспортним засобом без права розпорядження ним та відчуження.

Такий висновок не буде процесуальною перешкодою для забезпечення належного правового статусу автомобіля у цьому провадженні як речового доказу.

Зважаючи на наведене, дотримуючись засад кримінального провадження щодо законності, верховенства права та недоторканності права власності, слідчий суддя прийшов до переконання, що немає потреби і надалі обмежувати власника майна та користувача в користуванні цим майном, продовження арешту майна може спричинити збитки інтересам останнього, оскільки на даний час у кримінальному провадженні проведено всі необхідні слідчі дії, для яких був потрібен вказаний транспортний засіб, а тому підстав для подальшого збереження арешту в частині заборони користування цим транспортним засобом немає, в зв`язку з чим клопотання в цій частині підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту на транспортний засіб в частині користування нам в рамках кримінального провадження №0001256 від 26.05.2024 року - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Ленінського районного суду і м. Запоріжжя області 27.06.2024 року по справі № 334/5269/24 провадження № І-кс/334/1573/24 з автомобіля «Volkswagen Crafter» реєстраційний номер НОМЕР_1 в частині користування ним.

Повернути автомобіль марки «Volkswagen Crafter» реєстраційний номер НОМЕР_1 його власнику - ОСОБА_4 без права розпорядження та відчуження, якого попередити про необхідність збереження арештованого майна та про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1