Справа № 368/737/24
провадження № 1-в/368/59/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2024 р. Кагарлицький районний суд Київської області

В складі:

Головуючий суддя - ОСОБА_1

При секретарі - ОСОБА_2 .

З участі сторін провадження:

Прокурор - ОСОБА_3

представник ВК - ОСОБА_4

ОСОБА_5

Засуджений - ОСОБА_6

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлик Київської області в залі суду кримінальне провадження за поданням Начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» полковника внустрішньої служби ОСОБА_7 , - про умовно дострокове звільнення від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, без скасування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у відношенні засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:

- 15.03.2021 року Соснівським районним судом м. Черкаси за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років, та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, -

- який з 14.04.2020 року утримувався в ДУ «Чернігівський СІЗО», та з 25.01.2022 року та поданий час відбуває основне призначене судом покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», суд, -

В С Т А Н О В И В :

10.05.2024 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надішло подання Начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» полковника внустрішньої служби ОСОБА_7 , - про умовно дострокове звільнення від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, без скасування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у відношенні засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:

- 15.03.2021 року Соснівським районним судом м. Черкаси за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років, та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, -

- який з 14.04.2020 року утримувався в ДУ «Чернігівський СІЗО», та з 25.01.2022 року та поданий час відбуває основне призначене судом покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)».

У вищевказаному поданні:

- адміністрація Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» клопоче перед Кагарлицьким районним судом Київської області про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, без скасування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

10.05.2024 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 35 КПК України для розгляду даного провадження був визначений суддя Кагарлицького районного суду ОСОБА_1 , та присвоєно справа № 368/737/24, провадження № 1 в/368/59/24.

17.062024 року судом винесено ухвалу, згідно з якою:

1. Відкрити провадження у справі.

2. Судове засідання по справі № 368/737/24, провадження № 1 в/368/59/24, за поданням Начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» полковника внустрішньої служби ОСОБА_7 , - про умовно дострокове звільнення від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, без скасування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у відношенні засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:

- 15.03.2021 року Соснівським районним судом м. Черкаси за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років, та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, -

- який з 14.04.2020 року утримувався в ДУ «Чернігівський СІЗО», та з 25.01.2022 року та поданий час відбуває основне призначене судом покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», -

- призначити до слухання на 14 год. 00 хв. 20.06.2024 року, та провести дистанційно в режимі відеоконференції з Державною установою ВК 115, 09214, Київська область, Кагарлицький район, с. Зікрачі.

3. Державній установі ВК 115 забезпечити відеоконференцзв`язок з Кагарлицьким районним судом 20.06.2024 року о 14 годині 00 хвилин.

4. Виконання ухвали суду в частині забезпечення відеозв`язку з Кагарлицьким районним судом Київської області доручити спеціалісту з інформаційних технологій Державної установи ВК 115, 09214, Київська область, Кагарлицький район, с. Зікрачі.

Застосовувані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження, а також інформаційну безпеку. Учасникам кримінального провадження має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені КПК України.

Хід і результати процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції, фіксувати за допомогою технічних засобів відеозапису.

5. Зобов`язати Державну установу ВК 115, 09214, Київська область, Кагарлицький район, с. Зікрачі, в строк до 14 год. 00 хв. 20.06.2024 року надати на адресу Кагарлицького районного суду Київської області, адреса: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, будинок 3, особову справу засудженого ОСОБА_8 , - для її огляду в судовому засіданні.

6. В судове засідання викликати учасників процесу:

- засудженого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції з ДУ Кагарлицька ВК № 115, - в спецкімнаті);

- представника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (115)», (в режимі відеоконференції з ДУ Кагарлицька ВК № 115, - в спецкімнаті);

- прокурора Кагарлицького районного відділу Обухівської коружної прокуратури Київської області, (в приміщенні Кагарлицького районного суду Київської області, адреса: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, будинок 3);

20.06.2024 року в слуханні кримінального провадження було оголошено перерву до 13 год. 00 хв. 21.06.2024 року.

В судовому засіданні, яке відбулося 21.06.2024 року, представник установи виконання покарань ОСОБА_5 подання установи виконання покарань про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 підтримав та просив його задовольнити.

Представник установи виконання покарань на запитання суду зазначив наступне:

- засуджений ОСОБА_8 за час відбування покарання своєю сумлінною поведінкою та добросовісним ставленням до праці довів своє виправлення, тому заслуговує на застосування до нього пільги, а саме, - умовно дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі положень ст. 81 КК України;

- за час відбування покарання засуджений ОСОБА_8 хоча і мав дисциплінарні стягнення, проте, - він їх мав фактично на початку відбування покарання, проте, - після проведеної зз ним роботи, - засуджений ОСОБА_8 , - став на шлях виправленнея та перевиховання та не допускав порушень правил відбування покарання, напроти мав одні заохочення;

- станом на час слухання даного кримінального провадження засуджений ОСОБА_8 не має жодного дисциплінарного стягнення, напроти, - має 5 (п`ять) заохочень;

- засуджений в розшуку не перебував, на профілактичних обліках не перебував та не перебуває;

- поведінка засудженого ОСОБА_8 на протязі останніх півтора року є прикладом для інших засуджених;

- засуджений ОСОБА_8 за час відбування покарання у установі виконання покарань до дисциплінарної відповідальності за вживання наркотичних чи алкогольних напоїв не притягувався;

- засуджений ОСОБА_8 працевлаштований в добровільному порядку, з його заробітної платні щомісячно відраховується 70 % заробітку у рахунок відшкодування шкоди потерпілій стороні.

- загалом, - засуджений ОСОБА_8 до праці відноситься добре, завдану роботу виконує добросовісно, характеризується позитивно, заходи виховної спрямованості відвідує регулярно, реагує на них правильно, вину в скоєному злочині визнав і розкаюється, під час відбування покарання довів своє виправлення, а тому, адміністрація установи виконання покарань вважає, що засуджений ОСОБА_8 довів своє виправлення і заслуговує згідно ст. 81 КК України на пільгу на умовно дострокове звільнення від відбування призначенеого судом основного покарання у виді позбавлення волі.

Станом на час розгляду даного клопотання, а саме, - станом на 21.06.2024 року, засуджений ОСОБА_8 має невідбуте основне покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 9 місяців 19 днів, або 1 рік 292 дні.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_8 подання ВК 115 про його умовно дострокове звільнення від призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, -підтримав, зазначивши при цьому, що він на його думку своєю позитивною поведінкою та ставленням до праці довів ту обставину, що став на шлях виправлення та перевиховання, тому до нього можливе застосування положення ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від призначеного покарання.

Що стосується отримання заохочень за добросовісне відношення до праці, то він має станом на час розгляду клопотання 5 заохочень за добросовісне відношення до праці та зразкову поведінку, діючих дисциплінарних стягнень, - не має.

Що стосується визнання вини, то, він вважає скоєння ним злочину найбільшою помилкою в його житті, - він визнає свою вину у скоєнні злочину повністю, щиро розкаюється у вчиненому.

Що стосується потерпілої сторони, то він просив вибачення в потерпілої сторони, та в разі його звільнення з місць позбавлення волі він намагатиметься відшкодовувати шкоду, завдану скоєнням злочину.

Враховуючи вищевикладене, просить суд все ж таки задовольнити подання колонії, адже вважає, що своїм ставленням до праці та зразковою поведінкою він довів ту обставину, що заслуговує на пільгу, - умовно дострокового звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні прокурор Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 заперечував проти задоволення подання ВК 115.

Свою правову позицію прокурор обгрунтовував тим, що засуджений мав 7 (сім) дисциплінарних стягнень за час відбування покарання, і хоча вони дійсно станом на даний час зняті та погашені в сутсновленому законом порядку, проте, - на думку прпокурора, - така кількість отриманих засудженим стягнень не дає підстави для застосування до нього пільги, яка передбачена ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення.

Окрім того, - підставою для відмови в задоволенні подання установи виконання покарань є те, що засуджений ОСОБА_8 вчинив злочин в стані наркотичного сп`яніння.

Також підставою для відмови в задоволенні подання установи на думку прокурора є те, що засуджений ОСОБА_8 не відшкодував шкоду потерпілій стороні.

Відповідно, прокурор вважає, що на даному етапі застосування до засудженого ОСОБА_8 пільги, яка передбачена ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення, - не є обгрунтованим з точки зору Закону.

Суд, вислухавши представника ВК -115 ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_8 , які подання установи підтримали, прокурора ОСОБА_3 , який заперечував проти задоволення подання установи виконання покарань про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 , дослідивши матеріали подання установи виконання покарань, приходить до висновку щодо задоволення подання ВК 115 про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_9 , обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні:

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Черкаси, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений:

- 15.03.2021 року Соснівським районним судом м. Черкаси за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років, та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, -

- з 14.04.2020 року утримувався в ДУ «Чернігівський СІЗО», та з 25.01.2022 року та поданий час відбуває основне призначене судом покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)».

Початок строку покарання: «16» березня 2021 року.

Кінець строку покарання: «09» квітня 2026 року.

1/2 строку покарання: «09» квітня 2023 року.

Станом на 21.06.2024 року засуджений ОСОБА_8 має невідбутий строк основного покарання у виді позбавлення волі терміном 1 (один) рік 9 місяців 19 днів, або 1 рік 292 дні.

В державну установу «Кагарлицька виправна колонія (№115) прибув із ДУ «Черкаський СІЗО», де утримувався з 14.04.2020 року.

За час відбування покарання в ДУ «Черкаський СІЗО» засуджений ОСОБА_8 заохочень не мав, напроти, - мав 5 (п`ять) дисциплінарних стягнень, а саме:

1. 07.05.2020 р. Вилучено наркотичні засоби Карцер 10 діб Нач. СІЗО

(погашено 30.04.2021 року)

2. 10.07.2020 р. Вилучено мобільний телефон Догана Нач. СІЗО

(погашено 30.04.2021 року)

3. 29.10.2020 р. Порушення розпорядку дня Догана Нач. СІЗО

(погашено 30.04.2021 року)

4. 25.08.2021 р. Завішував своє спальне місце Догана Нач. СІЗО

(погашено 27.02.2022 року)

5. 26.08.2021 р. Завішував своє спальне місце Догана Нач. СІЗО

(погашено 27.02.2022 року)

Станом на час слухання даного кримінального провадження, - вищевказані дисциплінарні стягнення зняті та погашені в установленому Законом порядку.

Прибув в Державну установу «Кагарлицька виправна колонія (№115)» 25 січня 2022 року, де за час відбування покарання мав два стягнення, та має 5 (п`ять) заохочень, а саме:

Стягнення:

1. 26.05.2022 р. Відмова від робіт з благоустрою Догана Нач. ВК

УВП (погашено 15.01.2023 року)

2. 14.07.2022 р. Відмова від робіт з благоустрою Сувора догана Нач. ВК

УВП (погашено 15.01.2023 року)

3. 15.09.2022 р. Відмова від робіт з благоустрою Сувора догана Нач. ВК

УВП (скасовано прокурором 02.12.2022 року)

Наголошую, що стягнення, яке отримсав засуджений ОСОБА_8 15.09.2022 року, - скасовано прокурором, а тому, - ввоно взагалі не враховується судом, як таке, що мало місце.

Станом на час слухання даного кримінального провадження, - вищевказані дисциплінарні стягнення зняті та погашені в установленому Законом порядку.

Що ж стосується заохочень, то, напроти, - засудженийц ОСОБА_8 має 5 (п`ять) заохочень, а саме:

Заохочення:

1. 05.04.2023 р. За сумлінне та добросовісне відношення Подяка Нач. ВК

до праці з благоустрою виправної колонії.

2. 03.07.2023 р. За сумлінну поведінку та добросовісне ставлення до Нач. ВК

праці на контрагентському об`єкті ПрАТ

«Вентиляційні системи».

3. 04.10.2023 р. За сумлінну поведінку та добросовісне ставлення до Нач. ВК

праці на контрагентському об`єкті ПрАТ

«Вентиляційні системи».

4. 04.01.2024 р. За сумлінну поведінку та добросовісне ставлення до Нач. ВК

праці на контрагентському об`єкті ПрАТ

«Вентиляційні системи».

5. 03.04.2024 р. За сумлінну поведінку та добросовісне ставлення до Нач. ВК

праці на контрагентському об`єкті ПрАТ

«Вентиляційні системи».

Суд наголошує на тій обставині, що 19.04.2023 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області вже надходило подання Начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_7 , про умовно дострокове звільнення від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_8 , проте, - Кагарлицьким районним судом Київської області було винесено ухвалу, згідно якої:

- в задоволенні подання Начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_7 , про умовно дострокове звільнення від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_8 , - відмовлено.

Вищевказана ухвала суду про відмову у застосуванні до засудженого ОСОБА_8 умовно дострокового звільнення не була скасована судом апеляційної інстанції та набрала законної сили.

Як вбачається з мотивувальної частини вищевказаної ухвали суду (про відмову у застосуванні до засудженого ОСОБА_8 положень ст. 81 КК України), - основними підставами для відмови в умовно достроковому звільненн засудженого ОСОБА_8 були:

- значна кількість отриманих дисциплінарних стягнень, які значно переважали над кількістю заохочень;

- незначний період відбування покарання засудженого в установі виконання покарань;

- отримання лише єдиного заохочення і то в період, який передував настанню пільги, яка передбачена ст. 81 КК України.

Суд наголошує на тій обставині, що з моменту відмови судом засудженому ОСОБА_8 в його умовно достровому звільненні, - засуджений за час відбування покарання довів ту обставину, що він став на шлях виправлення та перевиховання, а саме:

- засуджений отримав ще 4 (чотири) заохочення, тобто, станом на час слухання кримінального провадження засуджений ОСОБА_8 має 5 (п`ять) заохочень від керівництва установи виконання покарань, при цьому, - засуджений не має діючих дисциплінарних стягнень, а останнє дисциплінарне стягнення засудженим було отримано майже два роки тому

- фактично засуджений відбув значний термін призначеного покарання в суді станеом на час розгляду даного клопотання, причому, - за час, який слідував після відмови в задоволенні попереднього клопотання, - засуджений не скоїв жодного дисциплінарного вчинку, відповідно, - не мав жодного дисциплінарного стягнення, навпаки, - мав лише заохочення, які, як вбачається з матеріалів справи, - отримувалися засудженим стабільно та постійно.

Отже, станом на даний час суд може констатувати, що за переважний період відбування основного покарання у виді позбавлення волі в Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)» засуджений ОСОБА_8 до праці відносився добре, завдану роботу виконував добросовісно, характеризується позитивно, заходи виховної спрямованості відвідує регулярно, реагує на них правильно.

За час відбування покарання в установі виконання покарань засуджений ОСОБА_9 5 (п`ять) раз заохочувався керівництвом установи (адміністрацією колонії) за сумлінну поведінку та за добросовісне відношення до праці, корім того, станом на даний час засуджений ОСОБА_8 діючих дисциплінарних стягнень, - не має, останнє дисциплінарне стягнення погашено 15.01.2023 року, - тобто, - більше, ніж півтори року тому.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснення представника установи виконання покарань, - засуджений ОСОБА_8 під час відбування покарання поводить себе правильно, з адміністрацією колонії, - коректний та ввічливий, приймає участь в самообслуговуванні, в роботах по благоустрою установи, приймає активну участь в суспільному житті установи, в колективі засуджених не конфліктує, виказує позитивні плани на майбутнє, його поведінка є прикладом для інших засуджених.

Відповідно, враховуючи вищевикладені обставини, - адміністрація виконання покарань та, з огляду на матеріали справи, - суд, - прийшли до висновку, що засуджений ОСОБА_8 став на шлях виправлення, і тому заслуговує на застосування до нього пільги, яка передбачена положенням ст.. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, проте, без звільнення від додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Суд при вирішенні даного питання керувався нормами як матеріального, так і процесуального права.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин;

При вирішенні питання щодо умовно дострокового звільнення від покарання засудженого ОСОБА_8 судом було враховано формально-юридичні та оціночні підстави.

Отже, з огляду на нижченаведені обставини справи та норми права, - суд приходить до висновку, що поведінка засудженого ОСОБА_8 , - з огляду на обставини, які входять до блоку оціночних підстав, які судом наведено нижче, - станом на момент повторного розгляду поджання установи виконання покарань про застосування до такого засудженого положення ст. 81 КК України, - дає підстави для суду застосувати до такого засудженого пільгу, яка передбачена положеннями ст. 81 КК України (умовно дострокового звільнення), - так як в даному випадку є в достатньому обсязі як формально юридичні, так і оціночні підстави для застосування такої пільги.

Що стосується норм матеріального права, то суд керувався наступним.

Так, згідно ст. 81 КК України (станом на 21.06.2024 року, - на час розгляду даного клопотання):

1. До осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

2. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

3. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

4. У разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72цього Кодексу.

Проте, до засудженого ОСОБА_8 при вирішенні питання про його умовно дострокове звільнення слід використовувати положення ст. 81 КК України, яка діяла до 17.03.2021 року (внесення змін та доповнень), так як обвинувачений ОСОБА_8 скоїв злочин до 17.03.2021 року, а саме, - скоїв злочин 09.04.2020 року, тобто, - до вступу в законну силу змін та доповнень до ст. 81 КК України, - з огляду на положення ч. 2 ст. 4, ч. 2 ст. 5 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно ч. 2 ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотньої дії в часі.

Як вбачається з матеріалів справи, - засуджений ОСОБА_8 скоїв злочин в стані наркотичного сп`яніння, а тому застосування закону, - ст. 81 КК України в редакції від 17.03.2021 року, - істотно погіршує стан засудженого ОСОБА_8 , - так як вимагає більшого часу відбутого покарання, після відбуття якого наступає можливість застосування пільги, яка передбачена ст. 81 КК України, - умовно достроковго звільнення від призначеного судом основного покарання.

З огляду на вищевказане, до засудженого ОСОБА_8 слід застосувати положення ст. 81 КК України, яка діяла до 17.03.2021 року, згідно якої:

1. До осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

2. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже:

- формально - юридичні підстави передбачені ч. 3 ст. 81 КК України і пов`язуються з фактичним відбуттям засудженим ОСОБА_8 1/2 строку покарання.

Строк фактичного відбуття засудженим ОСОБА_8 певної частини призначеного йому покарання як формально-юридична підстава умовно-дострокового звільнення від відбування покарання залежить від кількох чинників.

Таким чинниками відповідно до ч. 3 ст. 81 КК України є:

а) вид (категорія) вчиненого особою злочину, визначений відповідно до ст.12 КК України;

Так, ОСОБА_8 засуджений за:

- вчинення необережного злочину, тобто, - за скоєння злочину, який передбачено ч. 2 ст. 286 КК України.

Санкція ч. 2 ст. 286 КК України передбачає основне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 3 років або без такого.

Згідно положень ч. 4 ст. 12 КК України, злочин, вчинений засудженим ОСОБА_8 відноситься до категорії тяжкого злочину.

б) форма вини. Злочин, який передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, та який вчинений засудженим ОСОБА_8 , - є злочином, вчиненим з необережності.

З урахуванням окремих із зазначених чинників та поєднання деяких з них між собою відносно засудженого ОСОБА_8 законом встановлений загальний (п.1 ч. 3 ст.81 КК України), строк покарання, після фактичного відбуття якого особа може бути умовно-достроково звільнена від відбування покарання, який засудженим відбуто станом на час слухання кримінальноо провадження, і що, відповідно, - дає формальні підстави для умовно дострокового звільнення засудженого, звісно ж, з урахуванням оціночних підстав для застосування пільги.

Що ж стосується оціночних підстав умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, які передбачені ч. 2 ст. 81 КК України, то суд вважає, що їх також достатньо на даному етапі відбування покарання засудженим ОСОБА_8 призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі.

Суд на обґрунтування своєї позиції враховує ту обставину, що засуджений ОСОБА_8 на протязі переважного часу відбування покарання своєю позитивною поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів щире каяття у скоєному злочині, та довів своє ставлення на шлях виправлення та перевиховання, а тому заслуговує на застосува нього пільги у виді умовно дострокового звільнення.

Встановлюючи ці підстави (оціночні підстави) застосування ст. 81 КК України до засудженого ОСОБА_8 , суд, зокрема, з`ясував наступні обставини:

- так, засуджений ОСОБА_8 останніх півтора року відбування покарання має сумлінну поведінку, а саме, - дотримується правил внутрішнього розпорядку, виявляє сумлінну поведінку та добросовісне відношення до праці, підтвердженням чого є наявність в засудженого ОСОБА_8 (п`яти) заохочень від адміністрації установи виконання покарань за добросовісне ставлення до праці, в матеріалах справи міститься позитивна характеристика щодо поведінки засудженого ОСОБА_8 , яка міститься у висновках колонії по результатах засідання комісії щодо можливості застосування до засудженого ОСОБА_8 пільги, яка передбачена ст. 81 КК України, окрім того, - в судовому засіданні представник установи виконання покарань зазначив, що поведінка засудженого ОСОБА_8 за крайні півтора року є дійсним прикладом позитивної поведінки для інших засуджених.

Суд наголошує на тій обставині, що засуджений після отримання крайнього стягнення та проведення з ним профілактичної бесіди працівниками установи (що відбулося більше, ніж півтора роки тому), - отримував лише одні заохочення на протязі відбування покарання.

Що ж до заохочень, то суд наголошує ще раз на тому, що у відношенні засудженого ОСОБА_10 установою виколнання покарань направлялося подання до суду з клопотанням про застосування до такого засудженого ОСОБА_8 пільги, яка передбачена ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від призначеного судом покарання у виді позбавлення волі, проте, - судом було відмовлено, але, - незважаючи на відмову суду у застосуванні до нього положення ст. 81 КК України, - засуджений ОСОБА_8 отримав ще 4 (чотири) заохочення, при цьому не отримав жодного дисциплінарного стягнення, таким чином суд констатує, що станом на даний час, - у засудженого ОСОБА_8 немає жодного діючого дисциплінарного стягнення (крайнє з них знято в установленому Законом порядку що 15.01.2023 року, - більше, ніж півтора роки тому), напроти засуджений має 5 (п`ять) заохочень від керівництва установи виконання покарань, та згідно позиції представника установи виконання покарань, - поведінка засудженого ОСОБА_8 є прикладом для інших засуджених.

Суд наголошує на тому, що вищевказані заохочення не отримані ним в останній період відбування покарання, що передував настанню пільги, яка передбачена положеннями ст. 81 КК України, а отримувалися постійно, стабільно (через кожні три місяці) на протязі тривалого часу відбування покарання (більше півтора року), - що не може свідчити про те, що засудженим отримувалися заохочення лише з метою настання формально юридичних підстав для умовно дострокового звільнення, а тому отримання такої кількості заохочень (причому, їх отримання має системний характер) суд розцінює як дійсне, а не мниме (про очі) ставлення засудженого на шлях виправлення та перевиховання, - що є однією із підстав для застосування до засудженого пільги, яка передбачена положеннями ст. 81 КК України.

Також суд звертає увагу, що в діях засудженого ОСОБА_8 , зокрема, в його поведінці, - вбачається отримання не одного заохочення, не проста повторність отримання заохочень за сумлінну поведінку та добросовісне ставлення до праці, а системність отримання заохочень, при тому, що системністю, зазвичай, - визнається отримання трьох і більше заохочень, причому, суд наголошує, що заохочення отримуються засудженим стабільно, на протязі рівних проміжків часу, вбачається значна кількість заохочень (п`ять), що вказує на наявність в діях засудженого ОСОБА_8 розширеної системності в отриманні заохочень (отримання трьох і більше захохочень).

- також суд звертає увагу, що засуджений ОСОБА_8 з самого початку прибуття в установу виконання покарань був працевлаштований, працював, причому, - сумлінно, що підтверджується матеріалами кримінального провадження та матеріалами особової справи засудженого, показаннями представника установи виконання покарань;

- що ж стосується стягнень, то суд зазначає наступне:

- дійсно, під час перебування в умовах СІЗО засуджений ОСОБА_8 мав 5 (п`ять) дисциплінарних стягнень, проте, - ті стягнення були отримані ще на самому початку відбування покарань, проте, в подальшому поведінка засудженого змінилася (що підтверджується матеріалами справи), та, більше того, - його поведінка слугує як приклад позитивної поведінки для інших засуджених, - що підтверджується матеріалами справи та правовою позицією установи виконання покарань, яка висловлена її представником в судовому засіданні.

Більше того, - крайнє стягнення засудженим було отримано більш ніж за півтора року до слухання даного кримінального провадження, а за півтора роки засудженим отримано лише заохочення в значній кількості, внаслідок чого засуджений станом на даний час не має жодного діючого стягнення, а крайнє стягнення знято в установленому Законом порядку більш ніж півтори року тому.

- далі, - як вбачається з матеріалів кримінального провадження (характеристика на засудженого) та особової справи засудженого, з пояснень представника установи виконання покарань, - під час відбування покарання засуджений приймав активну участь в громадському житті установи колонії, виконував роботу з самообслуговування, приймає участь в роботах по благоустрою установи, дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці;

- що стосується визнання вини, то, засуджений ОСОБА_10 жалкує про скоєне, просив вибачення в потерпілої сторони, намагається в силу своїх можливостей відшкодовувати шкоду, заподіяну злочином, має позитивний намір після гіпотетичного звільнення з місць позбавлення волі влаштуватися на роботу, мати гідну заробітну плату, та, - відшкодовувати в більшому об`ємі шкоду потерпілій стороні, яку визначено за вироком суду;

- що стосується відшкодування шкоди потерпілій стороні, то, як встановлено судом в судовому засіданні, - засуджений ОСОБА_8 в добровільному порядку працевлаштований в установі виконання покарань, з його зарорбітньої плати відраховуються кошти на погашення збитків, заподіяних злочином, а інших джерел доходу засуджений не має.

Відповідно, з огляду на вищедосліджені обставини в судовому засіданні, суд вважає, що поведінка засудженого ОСОБА_8 , яку суд визнає як щире каяття, та яка підтверджена належними та допустимими доказами (характеристика на засудженого, яка видана установою виконання покарань, довідка про заохочення та дисциплінарні стягнення, яка видана установою виконання покарань, показаннями представника установи виконання покарань, квитанції про щомісячне відшкодування шкоди, заподіяної злочином, тощо), причому, поведінку засудженого ОСОБА_8 суд розцінює саме як щире розкаювання, а не «мниме, про очі», розкаювання, яке лише спрямоване на застосування до засудженого пільги, яка передбачена ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від відбування покарання;

Відповідно, суд вважає, що відбутий засудженим ОСОБА_8 строк покарання, - є співрозмірним з вчиненим ним злочину, його наслідкам, та обставин відбуття ним покарання (поведінка засудженого під час відбування покарання), які судом зазначено вище.

Відповідно, суд вважає, що для наявності оціночних підстав для застосування положення ст. 81 КК України необхідно, щоб засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів ту обставину, що він остаточно став на шлях виправлення та перевиховання.

- Окрім того, дослідивши матеріали справи, суд позитивно сприймає характеристику установи відбування покарання щодо тієї обставини, що засуджений ОСОБА_8 по місцю відбування покарання характеризується лише з позитивної сторони, а також суд позитивно сприймає висновок адміністрації установи викорнання покарань, в якому вказано, що ОСОБА_8 за час відбування покарання зарекомендував себе з позитивної сторони, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тому заслуговує на застосування умовно дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України.

Відповідно, суд, оцінючи поведінку засудженого ОСОБА_8 в розрізі оціночних підстав для застосування положень ст. 81 КК України, зазначає, що поведінка засудженого в повній мірі свідчить про його остаточне ставлення на шлях виправлення та перевиховання, тому до нього може бути застосоване положення ст. 81 КК України, - умовно дострокове звільнення від призначеного покарання у виді позбавлення волі.

Окрім того, суд в даному випадку звертає увагу на положення ст. 6 КВК України.

Так, згідно ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно, зглядаючись на вищевказані норми права, суд вважає, що для застосування пільги, яка передбачена ст. 81 КК України необхідно, щоб в діях засудженого, який відбуває покарання, однозначно були в наявності ознаки ресоціалізації.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Отже, отримання 5 (п`яти) заохочень, при повній відсутності діючих дисциплінарних стягнень, (останнє дисциплінарне стягнення погашене в установленому Законом порядку більше, ніж півтора року тому), категорично позитивна характеристика установи покарань на особу засудженого, - свідчить, на думку суду, - про систематичність дій ОСОБА_8 , які спрямовані на його виправлення та перевиховання, про наявність дійсного (а не про очі) процесу ресоціалізації.

Поведінка засудженого ОСОБА_8 в установі відбування покарання свідчить лише про його правослухняну поведінку під час переважного періоду відбування покарання, що, на думку суду, свідчить про факт правослухняної поведінки, що є безумовною підставою для застосування до засудженого ОСОБА_8 пільги, яка передбачена ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від призначеного основного покарання у виді позбавлення волі.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність як формально-юридичних, так і наявність в достатньому обсязі оціночних підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, тому суд приймає рішення про задоволення подання Начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_7 , про умовно дострокове звільнення від призначеного основного покарання у виді позбавлення волі у відношенні засудженого ОСОБА_8 про застосування до нього положень ст. 81 КК України.

При вирішенні даного питання судом було застосовано положення ППВСУ від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».

Суд вважає, що застосування до засудженого ОСОБА_8 положення ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від покарання на даній стадії відбування покарання, - не буде суперечити реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, даним рішенням суду буде виконана мета кримінального покарання - як її каральної, так і виправної складової, тобто, на думку суду, застосування положень ст. 81 КК України до засудженого ОСОБА_8 , - є обґрунтованим.

Окрім того, суд зазначає, що процес виправлення та перевиховання засудженого підтверджується належними та допустимими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, та які наведено вище.

Відповідно, на думку суду, за час відбування покарання засуджений мав заохочення в значній кількості, причому, в їх отриманні вбачається системність, засуджений в добровільному порядку з самого початку відбування покарання влаштувався на роботу, згідно висновку установи виконання покарання характеризується лише з позитивної сторони, та, відповідно, на думку адмінстрації установи виконання покарань заслуговує на застосування до нього положення ст. 81 КК України.

Відповідно, з суб`єктивної сторони суд оцінює залишок невідбутого покарання у виді 1 (одного) року 9 місяців 19 днів позбавлення волі з загалу терміну призначеного покарання, - 6 (шести) років позбавлення волі, - як фактично заключний етап відбування покарання, який з огляду на норми КК України та поведінку засудженого дає підставу для суду застосувати пільгу до такого засудженого.

Слід зазначити також те, що висновки про те, чи став засуджений на шлях виправлення, можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо, - що судом зроблено вище шляхом обгрунтування в мотивувальній частині даної ухвали.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 р. умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Отже, за переважний період відбування покарання засуджений ОСОБА_8 отримав 5 (п`ять) заохочень, поруч з цим станом на час винесення рішення по даному кримінальтному провадженні не має жодного діючого дисциплінарного стягнення, що, на думку суду, - вказує на ту обставину, що засуджений ОСОБА_8 бажає настання не лише формально юридичних підстав для застосування до нього положень ст. 81 КК України, (відбуття певного строку покарання, по сплину якого можливе застосування пільги), а й бажає настання оціночних підстав, (визнання вини, щире каяття, добросовісне відношення до праці, сумлінна поведінка, добровільне відшкодування шкоди, завданої злочином, тощо).

Отже, дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання відповідно до ст.. 9 КВК України є обов`язком засудженого, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, що і вбачається в поведінці засудженого ОСОБА_8 на протязі всього часу відбування покарання, що, на думку суду, є достатніми оціночними обставинами для можливості оцінки поведінки засудженого, з підстав, які визначені положеннями ст.. 81 КК України, - з позитивної сторони.

Відповідно, суд вважає, що дії засудженого відповідають вимогам щодо застосування положень, які передбачені ст.. 81 КК України та відповідають положенням ст.. 9 КВК України.

Обставини справи свідчать про наявність в діях засудженого ОСОБА_11 станом на час винесення даної ухвали лише позитивних чинників, при повній відсутності негативних чинників, які дають змогу суду з впевненістю визначитися з тією позицією, що засуджений ОСОБА_11 своєю поведінкою, яка розцінюється як судом, так і іншими учасниками процесу, - представником ВК, прокурором, - як лише позитивна, - став на шлях виправлення та виховання.

Суд вважає, що посилання засудженого ОСОБА_11 на його позитиву характеристку за місцем відбування покарання, наявність значної кількості заохочень, при повній відсутності дисциплінарних стягнень, - свідчить про виправлення засудженого, оскільки сумлінна поведінка засудженого передбачає не тільки наявність у останнього заохочень, застосованих у порядку, який визначено ст.ст. 67, 130 КВК України, але й те, що засуджений подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених.

При цьому, під сумлінною поведінкою слід розуміти зразкове додержання засудженим вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, безперечне виконання законних вказівок та розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, корисну ініціативу, соціальну активність, участь у вирішенні питань організації навчання, відпочинку, побуту, вплив на виправлення інших засуджених, розвиток корисних соціальних зв`язків, відсутність порушень дисципліни, що передбачає не тільки відсутність діючих стягнень, а й відсутність як знятих чи погашених в установленому законом порядку стягнень, відсутність факту профілактичних бесід на комісії установи.

Суд вважає, що матеріали кримінального провадження та особової справи засудженого, показання представника установи виконання покарань містять достатню кількість даних, які беззаперечно вказують на ту обставину, що поведінка засудженого ОСОБА_11 відповідає вищезазначеним критеріям, та є прикладом для наслідування для інших засуджених.

Аналіз характеристики засудженого, дані про повну відсутність діючих стягнень та наявність лише заохочень, дані про відсутність фактів профілактичних бесід за порушення режиму відбування покарання за значний період відбування покарання, зміст пояснень представника виправної установи указують на те, що поведінка засудженого та його ставлення до праці є нормальними для засуджених тієї категорії, які стали на шлях виправлення та перевиховання, і, відповідно, в своїй сукупності свідчать про доведеність засудженим свого виправлення.

Із урахуванням викладеного, суд вважає доведеним факт виправлення ОСОБА_12 , остаточного його ставлення на шлях виправлення та перевиховання в позитивному розумінні, тому вважає, що в даному випадку є всі підстави для застосування до засудженого ОСОБА_11 пільги, яка передбачена ст. 82 КК України.

Що стосується застосування норм процесуального права, то в даному випадку суд застосував ст.ст. 537, 539 КПК України.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України має право вирішувати питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно ст.. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням ( поданням ) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно, суд при вирішенні даного питання враховував ті обставини, що у діях засудженого ОСОБА_11 , як вбачається з пояснень учасників процесу, зокрема, представника ВК 115, матеріалів провадження, своєю поведінкою довів ту обставину, що він остаточно став на шлях виправлення та перевиховання, щиро розкаявся у скоєному злочині, що є безумовною підставою для задоволення подання установи виконання покарання.

Отже, при винесені ухвали щодо засудженого ОСОБА_11 суд керувався Конституцією України, нормами діючого КПК України, КК України, КВК України.

Що стосується позиції прокурора в судовому засіданні, яка полягала в тому, що в поданні установи слід відмовити, то суд зазначає наступне:

- так, свою правову позицію прокурор обгрунтовував тим, що засуджений мав 7 (сім) дисциплінарних стягнень за час відбування покарання, і хоча вони дійсно станом на даний час зняті та погашені в установленому законом порядку, проте, - на думку прокурора, - така кількість отриманих засудженим стягнень не дає підстави для застосування до нього пільги, яка передбачена ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення.

Суд вважає таку позицію прокурора хибною, та, відповідно, - такою яка не заслуговує на увагу.

Таку позицію стосовно правоої позиції прокурора суд приймає тому, що станом на час винесення дної ухвали засуджений ОСОБА_8 не має жодного діючого дисциплінарного стягнення, так як вони зняті та погашені в установленому Законом порядку, напроти, - засуджений має значну кількість 5 (п`ять) заохочень.

Своєю позицією прокурор фактично скасовує інститут зняття та погашення дисциплінарних стягнень, який існує в діючому КВК України, згідно яких зняті та погашені судимості фактично до уваги не беруться при вирішенні такої категорії справ.

Далі, - на думку прокурора ще одною підставою для відмови в задоволенні подання установи виконання покарань є те, що засуджений ОСОБА_8 вчинив злочин в стані наркотичного сп`яніння.

На думку суду, - така обставина ніяк не може бути врахована при вирішенні питання про застосування пільги, яка передбачена ст. 81 КК України, - так як така обставина була врахована при призначенні покарання, а прокурор в даному випадку перебирає на себе функції сторони обвинувачення, яка вона здійснює під час слухання кримінального провадження по суті та при винесенні вироку (призначені покарання)Ю, проте, - така функція сторони обвинувачення (прокурора) не допускається на стадії вирішення питання застосування пільг до вже засцуджених осіб.

Також на думку прокурора підставою для відмови в задоволенні подання установи на думку прокурора є те, що засуджений ОСОБА_8 не відшкодував шкоду потерпілій стороні.

Така позиція прокурора на думку суду є хибною.

В даному випадку прокурору слід було довести, що засмуджений ОСОБА_8 умисно уникає виплат потерпілій стороні, тобто, - прокурору слід було довести, що засуджений ОСОБА_8 , маючи кошти чи майно (яке можна було б реалізувати, отримавши кошти), - умисно не відшкодовує кошти потерпілій стороні.

Заперечення ж прокурором в застосуванні до засудженого пільги, яка передбачена ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від призначеного судом покарання, - має ознаки середньовічного мислення в діях прокурора, тобто, - з огляду на позицію прокурора, - без відшкодування збитків, - до засудженого не може бути застосовано пільги, яка передбачена ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від відбування покарання, проте, - суд вважає, що така позиція прокурора в даному випадку є неприпустимою, та, відповідно, - такою, яка не приймається судом до уваги при вирішенні питання про застосування до засудженого ОСОБА_8 пільги, яка перелдбачена ст. 81 КК України, - умовно достроковогго звільнення від призначеного судом основного покарання.

Загалом суд вважає, що правова позиція прокурора в даному кримінальному провадженні, яка полягає в тому, що до засудженого ОСОБА_8 неможливо застосувати пільгу, яка передбачена ст. 81 КК України, - є хибною, та, відповідно, - такою, яка не грунтується на фактичних обставинах справи, на нормах матеріального та процесуального права, які регулюють застосування до засуджених пільг, зокрема, - пільги, яка передбачена положеннями ст. 81 КК України (умовно дострокового звільнення від призначеного судом основного покарання).

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 2 ст. 369, 370 372, 537, 539 КПК України, ст.ст. 12, 50, 81, ч. 2 ст. 286 КК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Подання Начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» полковника внустрішньої служби ОСОБА_7 , - про умовно дострокове звільнення від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, без скасування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у відношенні засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:

- 15.03.2021 року Соснівським районним судом м. Черкаси за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років, та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, -

- який з 14.04.2020 року утримувався в ДУ «Чернігівський СІЗО», та з 25.01.2022 року та поданий час відбуває основне призначене судом покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:

- 15.03.2021 року Соснівським районним судом м. Черкаси за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років, та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, -

- який з 14.04.2020 року утримувався в ДУ «Чернігівський СІЗО», та з 25.01.2022 року та поданий час відбуває основне призначене судом покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», -

- звільнити умовно достроково від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 9 місяців 19 днів, або 1 рік 292 дні, -

- без скасування додаткового покарання, призначеного судом, - у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд протягом 7 діб, а засудженим, - протягом 7 діб з моменту отримання повного тексту ухвали.

Суддя: ОСОБА_1