КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/4522/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

та секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши апеляційні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 з його доповненнями та прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12 червня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді застави,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12 червня 2024 року частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління НП України ОСОБА_9 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 16 513 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 50 001 364 гривні.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити підозрюваному запобіжний захід у вигляді застави на домашній арешт у період з 21 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв., з покладенням додаткових обов`язків передбачених ст.194 КПК України.

Від адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , надійшли до суду доповнення до апеляційної скарги, в яких він просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що слідчим суддею не враховано, що зазначене кримінальне провадження підсудне Вищому антикорупційному суду і відповідно судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду здійснюють слідчі судді Вищого антикорупційного суду, інші суди, визначені КПК України, не можуть розглядати кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, які віднесені до підсудності Вищого антикорупційного суду.

Крім цього, вказує, що слідчим суддею не враховано, що в клопотанні та доданих запереченнях не міститься відомостей та не стороною обвинувачення надано жодних доказів та підтверджень матеріального стану та доходу підозрюваного, що спростовує наведені в клопотанні доводи щодо помірності застави.

Також вказує, що ухвалою Вищого антикорупційного суду від 05.02.2024 року у іншій справі №991/731/24 до підозрюваного ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, у нічний період доби, з покладенням на нього обов`язків, які підозрюваним сумлінно виконувались.

Також зазначає, що підозрюваний має ряд проблем зі здоров`ям та на його утриманні перебуває мати ОСОБА_10 1935 р.н.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави у розмірі не менше 100 002 728 грн.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що слідчим суддею не враховано, що сума коштів, якими заволоділа організована група під час укладання контракту № 403/1/22/317 становить 1 340 465 698, 00 грн, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що відповідно до примітки 4 статті 185 КК України є особливо великим розміром, а майновий стан підозрюваного, зокрема на рахунку ТОВ «Львівський арсенал» знаходяться кошти в сумі більше 818 млн. грн, дозволяють йому внести заставу у розмірі 33 026 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 100 002 728 грн.

У судовому засіданні від 01 липня 2024 року від прокурора ОСОБА_8 надійшло клопотання про відмову від його апеляційної скарги.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.

Якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу останнього та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційне провадження в частині апеляційної скарги прокурора підлягає закриттю у зв`язку з його відмовою від апеляційної скарги, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000674 від 20.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України.

27 січня 2024 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла, Черкаської області, громадянина України, директора ТОВ «Львівський арсенал», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому в умовах воєнного стану у складі організованої групи в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

22 березня 2024 року постановою заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000674 продовжено до трьох місяців.

24 квітня 2024 року Печерським районним судом м. Києва строк досудового розслідування продовжено до 12 місяців, тобто до 27 січня 2025 року.

06 червня 2024 року старший слідчий в ОВС Головного слідчого управлінь Національної поліції України ОСОБА_9 , за погодженням прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі не менше ніж 100 002 728 грн. та визначити необхідність виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12 червня 2024 року частково задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 16 513 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 50 001 364 гривні, із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України:

- не відлучатися із м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами, визначеними слідчим та прокурором;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено до 12.08.2024 року включно.

Слідчий суддя виходив з того, що слідчим доведено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.191 КК України. Крім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Як вбачається зі ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки прокурором у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на свідків, експертів, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

При цьому, колегія суддів зауважує, що слідчий суддя, у відповідності до вимог ч. 4, 5 ст. 182 КПК України, взявши до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного, конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, дійшов обґрунтованого висновку про визначення йому застави у розмірі 16 513 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 50 001 364 гривні, та вважає, що вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 . Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про порушення правил підсудності, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказані обставини, на які посилалась сторона захисту, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Системний аналіз правових норм, а також визначень термінів «кримінальне провадження» (п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України) та «судове провадження» (п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України) дає підстави вважати, що кримінальне провадження у розумінні ст. 34 КПК України є тотожним поняттю «судове провадження».

Вирішення питання направлення кримінального провадження з одного суду до іншого суду в порядку, передбаченому положеннями ст. 34 КПК України, можливе лише після направлення справи до суду першої інстанції у порядку, передбаченому ст. 291 КПК України, для розгляду її по суті за правилами глав 27, 28 цього Кодексу.

Викладені в доповненнях до апеляційної скарги доводи про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушень, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Доводи апеляційної скарги про недоведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня ( Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Зважаючи на викладене, а також, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 в їх сукупності, колегія суддів доходить висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатніх стримуючих факторів, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

При цьому, доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_7 в період після введення воєнного стану в Україні 18 разів виїжджав за межі України і відповідно повертався в країну, а також те, що підозрюваному виповнилось 60 років і тому останній може без обмежень виїжджати за межі України, не спростовують висновки про можливість підозрюваного вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України, та не є достатньою підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого.

Посилання захисника ОСОБА_6 на непомірність визначеного слідчим суддею розміру застави, є безпідставними, оскільки колегія суддів вважає, що застава, визначена слідчим суддею з урахуванням обсягу повідомленої підозри та даних про особу підозрюваного, у розмірі 16 513 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 50 001 364 гривні, є такою, що достатньою мірою гарантуватиме виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та спонукатиме до їх виконання належним чином.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційне провадження в частині апеляційної скарги прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 закрити у зв`язку з його відмовою від апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 з його доповненнями залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12 червня 2024 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ________________ ОСОБА_2

Судді : ОСОБА_3 ____________ ОСОБА_4____________