Справа №613/1741/23 Провадження № 1-кп/613/65/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Богодухові в режимі відеоконференції клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000429 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Коломак Коломацького району Харківської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, незаміжньої, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 29.08.2023 за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненої від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Богодухівського районного суду Харківської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

24.10.2024 прокурором було подано клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою одночасно з клопотанням про надання дозволу на затримання обвинуваченої з метою її приводу до суду для розгляду вказаного клопотання.

В обґрунтування клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор посилається на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання від 5 до 8 років позбавлення волі. Обгрунтованість підозри у вчиненні вказаного злочину підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, перелік яких наведено у реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Після направлення до суду обвинувального акту стосовно ОСОБА_5 виник ризик переховування від суду, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 з моменту направлення обвинувального акту до суду в жовтні 2023 року лише один раз з`явилась у судове засідання, в більшості випадків надала формальну інформацію щодо причин неявки в судові засідання, яка не може бути визнана поважними причинами. Неодноразові ухвали суду про привід обвинуваченої виконані не були. Відповідно до повідомлень Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 за місцем мешкання була відсутня, у зв`язку з чим суд вимушений був відкладати судові засідання через неявку обвинуваченої. При цьому обрання більш м`якого запобіжного заходу (у т.ч. особистого зобов`язання, домашнього арешту) не дозволить запобігти ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки не виключається можливість продовження подальших неявок в судові засідання без поважних причин.

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 з підстав, викладених у клопотанні.

Захисник у підготовчому судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що належне виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків може бути забезпечено шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки наразі поведінка обвинуваченої змінилась на краще після проходження нею курсу психіатричного лікування у ГО «Давір». Крім того, пояснив, що наразі стосовно ОСОБА_5 розглядаються кримінальні провадження за ч.4 ст.185 КК України у Київському районному суді м. Полтави та одним із судів м. Харкова, вказані кримінальні провадження підлягають закриттю у зв`язку з незначною вартістю викраденого майна та внесенням змін до законодавства, якими декриміналізовано дії щодо викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Застосування судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою унеможливить вчасний розгляд судами вказаних кримінальних проваджень та вирішення питання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності. Враховуючи викладене, просив обрати стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Обвинувачена в підготовчому судовому засіданні заперечувала проти клопотання прокурора, вважала запропонований прокурором запобіжний захід недоцільним. Пояснила, що в період з серпня 2023 року по березень 2024 року постійно перебувала вдома за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки її матір, вважаючи її психічно хворою, не випускала її з дому. Після цього з березня 2024 року вона влаштувалася на роботу неофіційно офіціанткою в одному із закладів громадського харчування в м. Полтаві, і не мала змоги приїздити до суду. Потім у липні 2024 року вона за направленням психіатра ІНФОРМАЦІЯ_2 , звідки втекла 11 серпня 2024 року. Перед влаштуванням до реабілітаційного центру у неї забрали телефон, вона була позбавлена будь-яких засобів зв`язку. У судові засідання не з`являлася, оскільки не мала жодних засобів зв`язку. Працівники поліції також її не повідомляли про судові засідання, до неї додому ніхто з них не приходив. Нещодавно вона влаштувалася на роботу, наразі працює в м. Києві в одному із закладів громадського харчування та купила собі новий телефон, вона проживає у АДРЕСА_2 ). Зазначила, що є матір`ю малолітньої дитини, ІНФОРМАЦІЯ_3 , стосовно якої її колишній чоловік намагається позбавити її батьківських прав.

Вислухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченої, розглянувши клопотання прокурора, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч.1, ч.2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За приписами ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у нього постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; його майновий стан, наявність у нього судимостей ; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Судом враховано, що ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 02.07.2023 приблизно о 10 год. 40 хв., маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, в умовах правового режиму воєнного стану, введеного на території України, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, перебуваючи в салоні легкового автомобіля марки ВАЗ 2110, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , знаходячись поблизу магазину ПП Церковної за адресою: АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що її злочинні дії ніким помічені не будуть, шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку мобільного телефону марки «РОСО» моделі М5, 4 GB RАM 128 GB RОM, бувшого у використанні, у справному стані, вартістю 4333 грн. 30 коп., що належить ОСОБА_6 та знаходився у пластмасовій водійській дверній карті вищезазначеного автомобіля, розташованого поблизу продуктового магазину за вищевказаною адресою, після чого з місця події зникла, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_6 майнову шкоду на вищевказану суму.

Надаючи оцінку твердженням прокурора про обгрунтованість підозри, суд зазначає, що відповідно до п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обгрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Суд зазначає, що перевірка судом обґрунтованості пред`явленого обвинувачення та правомірності кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України є завданням судового провадження, для забезпечення якого необхідним є належне виконання своїх процесуальних обов`язків усіма учасниками провадження.

Разом з тим, суд бере до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, в якому зазначено, що факти, які породжують підозру, не обов`язково мають такий саме рівень з`ясовності, який потребується на пізнішому етапі кримінального розслідування, тобто факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку.

Отже, беручи до уваги, що обвинуваченою та захисником не заперечувався факт події, про яку зазначено в обвинувальному акті, у суду, на даний час, відсутні підстави вважати пред`явлену ОСОБА_5 підозру необґрунтованою.

При цьому суд, вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ґрунтуючись на принципі презумпції невинуватості, не ставить ціллю передбачити винність ОСОБА_5 у вчиненні злочину, в якому вона обвинувачується, або передбачити можливе покарання за інкриміноване обвинуваченій діяння.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.

Підставою для застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на думку прокурора, є наявність ризику переховування від суду, передбаченого пунктом 1 ч.1 ст.177 КПК України.

Наявність цього ризику підтверджується тим, що 20.09.2023 стосовно обвинуваченої у даному кримінальному провадженні було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строк дії якого закінчився 07.11.2023. В подальшому запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався.

ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, жодного разу не з`явилась у підготовчі судові засідання, призначені на 26.10.2023, 28.11.2023, 21.12.2023, 16.01.2024, 08.02.2024, 06.03.2024, не повідомила про причини неприбуття та не подала клопотання про відкладення судового засідання.

Ухвалами Богодухівського районного суду Харківської області від 16.01.2024 та від 06.03.2024 за клопотанням прокурора було застосовано привід до обвинуваченої ОСОБА_5 в підготовчі судові засідання, призначені на 08.02.2024 та 01.04.2024.

Ухвали про привід не виконані, відповідно до повідомлень Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області від 08.02.2024 та від 01.04.2024 виконати привід неможливо, оскільки ОСОБА_5 в ході телефонної розмови пояснила, що на даний час хворіє і приїздити до Богодухівського районного суду Харківської області не може у зв`язку з хворобою.

До повідомлення від 01.04.2024 надано копію довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Коломацької селищної ради» про те, що ОСОБА_5 з 29.03.2024 знаходиться на амбулаторному лікуванні.

Разом з тим, вказана довідка не містить ані номеру, ані дати, що ставить під сумнів видачу її в передбачений законом спосіб, та, крім того, не пояснює причин неявки ОСОБА_5 в підготовчі судові засідання до 29.03.2024, у т.ч. 08.02.2024 та 06.03.2024.

У зв`язку з неявкою обвинуваченої ОСОБА_5 підготовче судове засідання 01.04.2024 було відкладено до 30.04.2024, однак, 30.04.2024 та 24.05.2024 ОСОБА_5 знову не прибула в підготовче судове засідання.

30.04.2024 від ОСОБА_5 електронною поштою надійшло клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з підписанням договору із захисником (без надання будь-яких підтверджуючих документів).

30.04.2024 підготовче судове засідання було відкладено за клопотанням обвинуваченої, проте, це не призвело явки ані ОСОБА_5 , ані її захисника.

Ухвалою суду від 24.05.2024 за клопотанням прокурора було застосовано привід до обвинуваченої ОСОБА_5 в судове засідання, призначене на 18.07.2024.

18.07.2024 обвинувачена приводом не доставлена. Відповідно до повідомлення Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області від 18.07.2024 виконати привід неможливо, оскільки ОСОБА_5 проходить лікування в ГО «Давір».

18.07.2024 від захисника ОСОБА_4 надійшло клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з тим, що обвинувачена ОСОБА_5 проходить добровільний курс ресоціалізації та адаптації в ГО «Давір».

У зв`язку з неявкою обвинуваченої підготовче судове засідання було відкладено до 09.08.2024.

09.08.2024 обвинувачена в підготовче судове засідання не з`явилась, від захисника ОСОБА_4 надійшло клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з тим, що обвинувачена ОСОБА_5 проходить добровільний курс ресоціалізації та адаптації в ГО «Давір».

Разом з тим, слід зазначити, що обвинуваченою та її захисником не надано жодного доказу того, що ОСОБА_5 має показання до лікування у вказаній установі, а також того, що це лікування перешкоджає прибуттю її в судове засідання.

При цьому, обвинувачена жодного разу протягом 10 місяців розгляду справи не з`явилась у підготовче судове засідання, і лише на початку липня 2024 року, після 9 місяців розгляду справи в суді повідомила про проходження лікування.

Ухвалою суду від 09.08.2024 за клопотанням прокурора було застосовано привід до обвинуваченої ОСОБА_5 в судове засідання, призначене на 29.08.2024.

29.08.2024 привід виконано, обвинувачена ОСОБА_5 прибула в підготовче судове засідання та заявила клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неявкою її захисника, яке було задоволено. ОСОБА_5 була під розписку повідомлена про дату наступного підготовчого судового засідання 03.09.2024.

Однак, 03.09.2024 ОСОБА_5 та її захисник в підготовче судове засідання не прибули, причини неявки суду не повідомили.

Ухвалою суду від 03.09.2024 за клопотанням прокурора здійснено привід обвинуваченої ОСОБА_5 у судове засідання, призначене на 01.10.2024, однак, ухвала про привід не виконана, причини невиконання не повідомлено.

30.09.2024 від захисника ОСОБА_4 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою захисника, разом з тим, це клопотання ніяк не пояснює причин неприбуття в судове засідання самої обвинуваченої та не свідчить про поважність причин її неприбуття в судове засідання.

Ухвалою суду від 01.10.2024 задоволено клопотання прокурора про привід ОСОБА_5 у судове засідання, призначене на 24 жовтня 2024 року об 11 год. 00 хв.

В судове засідання, призначене на 24.10.2024, ОСОБА_5 не прибула, приводом не доставлена. Відповідно до повідомлення Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області від 24.10.2024 ОСОБА_5 неможливо доставити приводом, оскільки остання відсутня за місцем мешкання.

Отже, обвинувачена, будучи достовірно обізнаною про розгляд судом кримінального провадження щодо неї, не з`явилась у підготовчі судові засідання 26.10.2023, 28.11.2023, 21.12.2023, 16.01.2024, 08.02.2024, 06.03.2024, 01.04.2024, 30.04.2024, 24.05.2024, 18.07.2024, 09.08.2024, 03.09.2024, 01.10.2024, 24.10.2024, без повідомлення причин або з причин, які не можуть бути визнані поважними, і таким чином, не виконала обов`язку, передбаченого п.1 ч.7 ст.42 КПК України.

При цьому, повідомлення про причини неприбуття, які є формальними, було надано обвинуваченою виключно працівникам поліції в рамках виконання ухали про здійснення приводу. Самостійно ОСОБА_5 жодного разу не виконала обов`язку повідомити суд про неможливість прибуття та про її причини.

При цьому, як повідомила сама ОСОБА_5 , в період з березня 2024 року до липня 2024 року та з 11 серпня 2024 року по даний час вона не перебувала на примусовому лікуванні та фактично не мала поважних причин для неявки в судові засідання.

Крім того, як зазначила ОСОБА_5 , вона змінила номер телефону і з серпня 2024 року не повідомила про це суд.

Доказів наявності у ОСОБА_5 психічного захворювання та потреби у лікуванні у ГО «Давір», або ж наявності у неї інших тяжких або хронічних захворювань обвинуваченою суду не надано.

Неявка обвинуваченої ОСОБА_5 в судові засідання протягом року (фактично обвинувачена була присутня за цей період в судовому засіданні лише один раз, 29.08.2024, будучи доставленою приводом), неповідомлення нею про причини неявки в більшість судових засідань, неповідомлення про зміну місця проживання і засобів зв`язку свідчать про ухилення обвинуваченої від прибуття до суду та наявність ризику переховування від суду, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Усвідомлюючи ризик бути засудженою до тривалого терміну ув`язнення, ОСОБА_5 може переховуватися від суду.

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами прокурора про наявність ризику переховування від суду, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Керуючись приписами ч.1 ст.194 КПК України, судом надано оцінку можливості застосування до обвинуваченої більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Судом, відповідно до ст.178 КПК України, враховано наявність у ОСОБА_5 малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 25.01.2019, що свідчить про наявність у неї міцних соціальних зв`язків у місці постійного проживання.

Крім того, судом взято до уваги доводи захисника про те, що ОСОБА_5 є обвинуваченою в кількох кримінальних провадженнях, які розглядаються судами як в м. Харкові, так і в м. Полтаві, та можуть бути закриті у зв`язку з внесенням змін до закону та декриміналізацією окремих діянь, раніше кваліфікованих за ч.4 ст.185 КК України. При цьому, перебування ОСОБА_5 під вартою унеможливить розгляд вказаних кримінальних проваджень протягом розумного строку.

З урахуванням викладеного, приписів ст.178, ч.4 ст.194 КПК України, наявності у обвинуваченої міцних соціальних зв`язків - малолітньої дитини, щодо якої ОСОБА_5 усвідомлює можливість позбавлення батьківських прав, беручи до уваги зобов`язання захисника забезпечити явку ОСОБА_5 в судове засідання, суд приходить до висновку, що належне виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків може бути забезпечене застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме цілодобового домашнього арешту.

Разом з тим, з підстав, наведених вище (попередня поведінка обвинуваченої, неповідомлення про зміну місця свого проживання та засобів зв`язку, та як наслідок - ризик втечі та переховування від суду), суд вважає, що застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання чи нічого домашнього арешту, не здатне забезпечити запобігання ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст.177 КПК України та належного виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.

Беручи до уваги наведене, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 314, 315, 372, 376, 392 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000429 від 03.07.2023 про застосування запобіжного заходу стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 задовольнити частково.

Обрати стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 05 січня 2025 року включно.

Встановити строк дії ухвали до 05 січня 2025 року включно.

Зобов`язати обвинувачену ОСОБА_5 протягом часу дії ухвали:

1) цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, за винятком часу, необхідного для прибуття до судових установ за викликом суду;

2) прибувати до Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області, Богодухівської окружної прокуратури та Богодухівського районного суду Харківської області на першу вимогу;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утриматись від спілкування з потерпілим ОСОБА_6 , та свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ..

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_5 , що в разі невиконання обов`язків, покладених ухвалою суду, до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» та на неї може бути накладено грошове стягнення.

Виконання ухвали покласти на Богодухівський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1