Справа № 441/845/17
пр.№ 1-в/464/99/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2024 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням про зарахування йому строку перебування в установах попереднього ув`язнення у строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 21 листопада 2015 року №838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за періоди з 23 травня 2019 року по 06 грудня 2019 року, з 20 грудня 2019 грудня по 22 грудня 2020 року, з 18 лютого 2021 року по 03 червня 2021 року, з 08 липня 2021 року по 17 грудня 2021 року, з 23 грудня 2021 року по 19 травня 2022 року, з 02 червня 2022 року по 23 червня 2022 року, з 14 липня 2022 року по 31 травня 2023 року, з 06 липня 2023 року по 12 липня 2023 року, з 13 червня 2024 року по день набрання чинності рішення суду у даній справі.

Засуджений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримали та просили такі задоволити.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити, оскільки ОСОБА_7 07 грудня 2017 року засуджено Сихівським районним судом м.Львова за п.4 ч.2 ст.115, ч.1 ст.129, ч.1 ст.70 КК України до 15 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 19 липня 2018 року вирок Сихівського районного суду м.Львова від 07 грудня 2017 року залишено без змін. Вважає, що ОСОБА_7 у зазначені в клопотанні періоди, а саме у період з 23 травня 2019 року по 06 грудня 2019 року, з 20 грудня 2019 грудня по 22 грудня 2020 року, з 18 лютого 2021 року по 03 червня 2021 року, з 08 липня 2021 року по 17 грудня 2021 року, з 23 грудня 2021 року по 19 травня 2022 року, з 02 червня 2022 року по 23 червня 2022 року, з 14 липня 2022 року по 31 травня 2023 року, з 06 липня 2023 року по 12 липня 2023 року, з 13 червня 2024 року по даний час відбуває покарання за вироком, який набрав законної сили, а тому, враховуючи вимоги кримінального процесуального закону та положення Закону України «Про попереднє ув`язнення», зазначені періоди не можна вважати попереднім ув`язненням, до якого застосовуються положення ч.5 ст.72 КК України.

Заслухавши думку прокурора, захисника та засудженого, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Сихівського районного суду м.Львова від 07 грудня 2017 року ОСОБА_7 засуджений за п.4 ч.2 ст.115, ч.1 ст.129, ч.1 ст.70 КК України до 15 років позбавлення волі.

Вказаний вирок, оскаржувався в апеляційному порядку та ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 19 липня 2018 року вирок Сихівського районного суду м.Львова від 07 грудня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишено без змін.

Також встановлено, що постановою Верховного суду України від 19 листопада 2019 року вирок Сихівського районного суду м.Львова від 07 грудня 2017 року та ухвала Апеляційного суду Львівської області Львівської області від 19 липня 2018 року залишені без змін.

Як вбачається з відповіді начальника Львівської установи виконання покарань №19 В.Кутового №9/4468 від 02 липня 2024 року, засуджений ОСОБА_7 23 серпня 2018 року з ДУ «Львівська установа виконання покарань №19» направлений для відбування покарання у ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40».

У періоди зазначені засудженим ОСОБА_7 , які останній просить зарахувати у строк покарання, останній перебував на лікуванні у Львівській багатопрофільній лікарні (№19) Львівської філії «Центр охорони здоров?я ДКВС України» у Львівській області при ДУ «Львівська установа виконання покарань(№19)», у ДУ «Київський слідчий ізолятор» на час розгляду касаційного кримінального провадження за касаційними скаргами на вирок Сихівського районного суду м.Львова від 07 грудня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області Львівської області від 19 липня 2018 року, у ДУ «Львівська установа виконання покарань(№19)» для забезпечення участі під час розгляду скарги на бездіяльність органу досудового розслідування, уповноважених осіб прокуратури Львівської області, заяви про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження, заяви за нововиявленими обставинами вироку Сихівського районного суду м.Львова від 07 грудня 2017 року.

Згідно ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднім ув`язненням є запобіжний захід, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до абзацу 1 ч.5 ст.72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому в розумінні ч.5 ст.72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Таким чином, буквальний зміст абзацу 1 ч.5 ст.72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) вказує на те, що зазначена норма визначає правила зарахування у строк покарання строку саме попереднього ув`язнення, а не будь-якого періоду перебування особи в установах попереднього ув`язнення.

Вказівка в пункті «ґ» ч.5 ст.72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) на те, що у строк попереднього ув`язнення включається строк «перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження», стосується випадків, коли особа, яка відбуває покарання, до якого вона була засуджена в іншому кримінальному провадженні (іншій кримінальній справі), залишається в установі попереднього ув`язнення або тимчасово переводиться до неї з метою участі в слідчих діях або судовому розгляді нового кримінального провадження, що прирівнюється до попереднього ув`язнення в межах цього нового кримінального провадження до набрання вироком законної сили.

При цьому, положення пункту «ґ» ч.5 ст.72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) не поширюються на час перебування особи в установі попереднього ув`язнення після набрання вироком законної сили, у тому числі у зв`язку з участю в касаційному розгляді відповідного кримінального провадження, у судових засіданнях щодо розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, щодо роз`яснення судового рішення чи виправлення в ньому описки, а також щодо вирішення інших питань, що виникають на стадії виконання вироку, адже після набрання вироком законної сили ув`язнення вже не є попереднім.

Протилежне тлумачення суперечило б самій суті поняття «попереднє ув`язнення».

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним, зокрема, у постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2022 року у справі №219/6929/15-к.

Відтак, ч.5 ст.72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року), як норма, яка визначає правила зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення застосуванню у даному випадку не підлягає і вимога засудженого ОСОБА_7 про зарахування йому у строк покарання періодів з 23 травня 2019 року по 06 грудня 2019 року, з 20 грудня 2019 грудня по 22 грудня 2020 року, з 18 лютого 2021 року по 03 червня 2021 року, з 08 липня 2021 року по 17 грудня 2021 року, з 23 грудня 2021 року по 19 травня 2022 року, з 02 червня 2022 року по 23 червня 2022 року, з 14 липня 2022 року по 31 травня 2023 року, з 06 липня 2023 року по 12 липня 2023 року, з 13 червня 2024 року по день набрання чинності рішення суду у даній справі є безпідставною, оскільки ОСОБА_7 у зазначені періоди був позбавлений свободи на підставі вироку, який набрав законної сили, що не є попереднім ув`язненням.

З огляду на наведене, у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.372,537,539 КПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, з моменту вручення її копії судового рішення.

СУДДЯ ОСОБА_9