УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю старшого слідчого в ОВС 1 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській ОСОБА_3 , захисника підозрюваної ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , старшого слідчого в ОВС 1 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , про здійснення спеціального досудового розслідування, у кримінальному провадженні №0000379 від 08.05.2024, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС 1 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування, в якому просить надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000379 від 08.05.2024, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000379 від 08.05.2024, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 України.

Вказує, 24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України - Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Луганська область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Згідно з вимогами ст. ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

Упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади РФ та службових осіб з числа керівництва Збройних Сил РФ, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Мотивами зазначеного умислу стали євроінтеграційний курс розвитку України, підготовка до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії та їхніми державами-членами, які розцінені представниками влади і Збройних Сил РФ як безпосередня загроза економічним та геополітичним інтересам РФ, що сприятиме втраті впливу над політичними процесами в Україні та позбавить контролю над її економічною діяльністю, призведе до поглиблення співпраці України з Організацією Північноатлантичного договору з метою досягнення критеріїв, необхідних для набуття членства у цій організації та можливої денонсації угод щодо тимчасового розташування Чорноморського флоту РФ на території України - в АР Крим та м. Севастополі .

Свою злочинну мету співучасники з числа представників влади та Збройних Сил РФ вирішили досягти шляхом ведення агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців Збройних Сил РФ, у тому числі дислокованих на підставі міжнародних угод на території АР Крим ім. Севастополя, а також залучення до виконання злочинного плану інших осіб, у тому числі громадян України та Російської Федерації, створення і фінансування незаконних збройних формувань та вчинення інших злочинів.

При цьому вони усвідомлювали, що такі протиправні дії призведуть до порушення суверенітету і територіальної недоторканості України, незаконної зміни меж її території та державного кордону, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, передбачали і прагнули їх настання.

З метою реалізації вказаного умислу впродовж 2013 року на території РФ службові особи Генерального штабу Збройних Сил Російської Федерації (далі - ГШ ЗС РФ), на виконання наказів та під безпосереднім керівництвом представників влади та службових осіб Збройних Сил РФ, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, розробили злочинний план, яким передбачалося для досягнення військово-політичних цілей РФ, що на думку співучасників були прямо пов`язані із необхідністю незаконної окупації та подальшої анексії АР Крим, м. Севастополя та південно-східних регіонів України, поряд із застосуванням політичних, дипломатичних, економічних та інформаційних заходів, використання протестного потенціалу населення південно-східних регіонів України для організації сепаратистських референдумів, спрямованих на порушення територіальної цілісності України.

Вказаний план у повній мірі відповідав та був розроблений з урахуванням принципів та підходів, викладених у виступі начальника ГШ ЗС РФ ОСОБА_9 перед Академією військових наук РФ з доповіддю про гібридну війну в лютому 2013 року, яка у подальшому отримала назву «доктрина Герасимова», де зазначалося, що з метою досягнення цілей повинна надаватися перевага невоєнним заходам (політичним, економічним, інформаційним, гуманітарним), які застосовуються з використанням протестного потенціалу населення, інформаційним протиборством та воєнним заходам прихованого характеру.

У подальшому, з грудня 2013 року до лютого 2014 року, для забезпечення схвалення та підтримки громадянами РФ і мешканцями південно-східних регіонів України злочинних діянь, направлених на порушення суверенітету і територіальної цілісності України та встановлення впливу і вагомості РФ на світовій арені, представники влади та Збройних Сил РФ, на виконання спільного злочинного плану, організували із застосуванням засобів масової інформації розпалювання в Україні національної ворожнечі шляхом ведення інформаційно-пропагандистської підривної діяльності.

Так, із грудня 2013 року за допомогою різних видів медіа-ресурсів РФ здійснювалось викривлення подій Революції Гідності, вказувалося на хибність європейського вектору розвитку зовнішніх відносин України. При цьому шляхом перекручування, постійного нав`язування хибного тлумачення, компонування інформації для зміни свідомості та ставлення громадян РФ і місцевих мешканців південно-східних регіонів України щодо дійсності та значення подій, які насправді відбувалися в Україні, представники опозиційних до тодішнього політичного режиму в Україні сил висвітлювалися як прихильники радикально націоналістичних поглядів, учасники національно-визвольного руху середини ХХ століття (ОУН, УПА) - як прибічники та послідовники фашизму, пропагувалась їх неповноцінність за ознаками ідеологічних та політичних переконань.

Одночасно за допомогою засобів масової інформації здійснювалося спотворення свідомості частини населення України з метою зміни світоглядних основ, зародження сумніву в необхідності та доцільності спільного існування в рамках самостійної, унітарної, суверенної держави Україна з європейським вектором розвитку, підбурювання до міжетнічних конфліктів, розпалювання сепаратистських настроїв серед населення окремих регіонів України ( АР Крим і м. Севастополя та південно-східних областей), провокування національних зіткнень, формування хибного образу частини українського населення як «націонал-фашистів», які мають інші духовні та моральні цінності, пропагують культ насильства та знущання над російськомовним населенням України.

Ураховуючи, що територія АР Крим та м. Севастополя мала найбільше військово-стратегічне значення для представників влади та Збройних Сил РФ серед інших територій України, які були об`єктом їх злочинного посягання, а також те, що на вказаній території дислокувалися підрозділи Чорноморського флоту Російської Федерації (далі - ЧФ РФ), що сприяло найбільш прихованому використанню регулярних військ Збройних Сил РФ поряд з іншими елементами гібридної війни, а тому її ведення проти України співучасники злочинного плану вирішили розпочати з території півострова Крим.

Також, представниками влади і Збройних Сил РФ вчинялися дії щодо зміни меж території та державного кордону України на іншій території держави.

У березні - квітні 2014 року в м. Донецьк та інших населених пунктах Донецької області розпочалася збройна агресія Російської Федерації шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Донецької області та порушення територіальної цілісності України.

В окремих містах та районах Донецької області всупереч законодавству України 06 квітня 2014 року проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акту про державну самостійність Донецької народної республіки», за результатами якого 07.04.2014 проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Донецька народна республіка» (далі - «ДНР»).

З метою забезпечення діяльності самопроголошеної «ДНР» представниками Російської Федерації з числа своїх громадян та місцевого населення Донецької області сформовані підрозділи політичного (так звані «органи державної влади «ДНР») та силового блоків (до складу яких увійшли представники так званих правоохоронних органів та незаконних збройних формувань), які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні стосунки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також розробили план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

В результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Донецької області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, Російської Федерації на території Донецької області так званої «ДНР», які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014 визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України та бюджетні установи, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014, припинили свою діяльність на вказаних територіях та переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.

19.02.2022 керівництвом РФ в умовах триваючого міжнародного збройного конфлікту в порушення положень ст. 51 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ст. 23 Гаазької конвенції про закони та звичаї війни на суходолі від 18.10.1907, Загальної декларації про права людини, ст. 36 Конвенції про права дитини, Європейської конвенції про здійснення прав дітей, на тимчасово окупованій території Донецької області оголошено примусову загальну мобілізацію громадян України, які мешкають на тимчасово окупованій території Донецької області, в тому числі неповнолітніх, для участі у військових діях, спрямованих проти держави Україна.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_10 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглась на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24 лютого 2022 року указом президента України Володимира Зеленського № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

Відповідно до п. п. 6, 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», окупаційна адміністрація Російської Федерації - сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Тимчасово окупована територія - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Згідно ст. 42 IV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додаток до неї: положення про закони і звичаї війни на суходолі (1907 року) територія визнається окупованою, якщо вона фактично перебуває під владою армії супротивника.

Внаслідок розв`язання і ведення агресивної війни, починаючи з 24.02.2022 збройними формуваннями Російської Федерації тимчасово окуповано частини території Дніпропетровської, Донецької, Запорізької, Луганської, Миколаївської, Сумської, Харківської, Херсонської областей.

Зокрема, починаючи з початку березня поточного року (більш точна дата в ході досудового розслідування не встановлена) до цього часу, Російською Федерацією тимчасово окуповано територію с. Тавричанка, Каховського р-ну., Херсонської області.

В подальшому згідно так званих законів рф «О принятии в российскую федерацию Херсонской области образовании в составе российской федерации нового субъекта - Херсонской области» який був «одобрен государственной думой рф 03.10.2022» та «одобрен советом федерации 04.10.2022», а також згідно так званого «указу президента рф об особенностях замещения государственных и муниципальных должностей. Должностей государственной и муниципальной службы на территориях донецкой народной республики. луганской народной республики, Запорожской области и Херсонской области» №886 від 06.12.2022 на тимчасово окупованих територіях створювались нові суб`єкти господарювання.

З метою створення окупаційної адміністрації в Херсонській області, за вказівки невстановлених представників РФ, у районних центрах та містах на території Херсонської області, де органи влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень, створюються не передбачені законодавством України так звані «державні адміністрації». З метою надання вигляду законності діяльності вказаним структурним підрозділам, керівниками так званих «державних адміністрацій» прийнято ряд документів із ознаками нормативності, проте які є нікчемними відповідно до законодавства України.

В подальшому, у невстановлений період часу, але не пізніше 22.12.2022 на території окупованого м. Скадовськ, Херсонської області в окупаційній адміністрації держави-агресора створено так зване «государственное бюджетное образовательное учреждение Херсонской области « Скадовская школа №3 Скадовского муниципального округа » (адреса юридичної особи: Херсонська обл., м. Скадовськ, вул. Шмідта, буд. №30 ; ОГРН наданий окупаційною адміністрацією держави агресора: 847; індивідуальний податковий номер наданий окупаційною адміністрацією держави агресора: 70; директор: ОСОБА_7 ; відомості про види діяльності організації у відповідності з даними ЄДРЮО (рус. ЕГРЮЛ): основний код 85.14: освіта основна загальна).

В свою чергу ОСОБА_7 , розуміючи, що школа має продовжувати надавати освітні послуги за українським законодавством, діючи умисно, з метою завдання шкоди Україні, реалізуючи рішення та дії держави-агресора, спрямовані на організацію освітнього процесу, впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти на захоплених рф територіях Херсонської області, добровільно погодилася на пропозицію невстановлених представників так званої «администрации Скадовского муниципального округа», щодо незаконного проголошення її «директором» «государственного бюджетного образовательного учреждение Херсонской области «Скадовская школа №3 Скадовского муниципального округа».

Згідно з ч. 4 ст. 10 федерального закону «Про освіту в РФ» від 29.12.2012 №273-ФЗ, в редакції від 04.08.2023, далі - Закон № 273-ФЗ, в РФ встановлюються наступні рівні загальної освіти: 1) дошкільна освіта; 2) начальна загальна освіта; 3) основна загальна освіта; 4) середня загальна освіта.

Також, згідно п.1 ч.1 ст. 10 Закону 273-ФЗ система освіти включає в себе федеральні державні освітні стандарти і федеральні державні вимоги, освітні стандарти і самостійно встановлені вимоги, освітні програми різних видів, рівня та/або спрямування.

Федеральні державні освітні стандарти, далі - ФДОС - це сукупність вимог, обов`язкових при реалізації основних освітніх програм початкового загального, основного загального, середнього (повного) загального, початкового професійного, середнього професійного і вищого професійної освіти освітніми закладами, які мають державну акредитацію.

Відповідно до наказу Міністерства освіти та науки РФ від 06.10.2009 № 373 затверджено «федеральний державний освітній стандарт початкової загальної освіти» (1- 4 класи).

Відповідно до п. 1 вказаного стандарту, останній включає вимоги: до результатів освоєння основної освітньої програми початкової загальної освіти, до структури основної освітньої програми початкової загальної освіти, зокрема вимоги до співвідношення частин основної освітньої програми та їх обсягу, а також до співвідношення обов`язкової частини основної освітньої програми та частини, що формується учасниками освітніх програм відносин; до умов реалізації основної освітньої програми початкової загальної освіти, у тому числі кадрових, фінансових, матеріально-технічних та інших умов.

Пунктом 9 вказаного стандарту передбачено вимоги до результатів учнів, які опанували основну освітню програму початкової загальної освіти: особистісним, що включають готовність і здатність учнів до саморозвитку, сформованість мотивації до навчання та пізнання, ціннісно-смислові установки учнів, що відбивають їх індивідуально-особистісні позиції, соціальні компетенції, особисті якості; сформованість основ цивільної ідентичності; метапредметним, що включає освоєні навчальними універсальні навчальні дії (пізнавальні, регулятивні та комунікативні), що забезпечують оволодіння ключовими компетенціями, що становлять основу вміння вчитися, та міжпредметними поняттями; предметним, що включає освоєний учнями в ході вивчення навчального предмета досвід специфічної для даної предметної галузі діяльності з отримання нового знання, його перетворення та застосування, а також систему основних елементів наукового знання, що лежать в основі сучасної наукової картини світу.

Відповідно до п. 19.10 вказаного стандарту, план позаурочної діяльності є організаційним механізмом реалізації основної освітньої програми початкової загальної освіти. План позаурочної діяльності забезпечує облік індивідуальних особливостей та потреб учнів через організацію позаурочної діяльності. Позаурочна діяльність організовується за напрямами розвитку особистості (спортивно-оздоровчий, духовно-моральний, соціальний, загально інтелектуальне, загальнокультурне) у таких формах як художні, культурологічні, філологічні, хорові студії, мережеві спільноти, шкільні спортивні клуби та секції, конференції, олімпіади, військово-патріотичні об`єднання, екскурсії, змагання, пошукові та наукові дослідження, суспільно корисні практики та інші форми на добровільній основі відповідно до вибору учасників освітніх відносин.

Відповідно до наказу Міністерства освіти та науки РФ від 17.12.2010 № 1897 затверджено «федеральний державний освітній стандарт основної загальної освіти» (5-9 класи).

Пунктом 4 вказаного стандарту визначено вектори направлення, а саме: формування російської громадянської ідентичності учнів; єдності освітнього простору РФ; збереження та розвитку культурної різноманітності та мовної спадщини багатонаціональної народу РФ, реалізації права на вивчення рідної мови, можливості здобуття основної загальної освіти рідною мовою, оволодіння духовними цінностями та культурою багатонаціонального народу РФ; доступність отримання якісної основної загальної освіти; спадкоємності основних освітніх програм дошкільної, початкової загальної, основної загальної, середньої загальної, професійної освіти; духовно-морального розвитку, виховання учнів та збереження їхнього здоров`я; розвитку державно-громадського управління в освіті; формування змістовно -критеріальної основи оцінки результатів освоєння учнями основної освітньої програми основної загальної освіти, діяльності педагогічних працівників, організації, що здійснює освітню діяльність, функціонування системи освіти загалом; умов створення соціальної ситуації розвитку учнів, що забезпечує їх соціальну само ідентифікацію у вигляді особистісно значимої діяльності.

Відповідно до п. 6 вказаним стандартом визначено становлення особистісних показників випускника («портрет випускника основної школи»): той, хто любить свій край і свою Батьківщину, знає російську та рідну мову, поважає свій народ, його культуру та духовні традиції; що усвідомлює та приймає цінності людського життя, сім`ї, громадянського суспільства, багатонаціонального російського народу, людства; активно та зацікавлено пізнає світ, що усвідомлює цінність праці, науки та творчості; вміє навчатися, усвідомлює важливість освіти та самоосвіти для життя та діяльності, здатний застосовувати отримані знання на практиці; соціально активний, поважаючий закон і правопорядок, що порівнює свої вчинки з моральними цінностями, усвідомлює свої обов`язки перед сім`єю, суспільством, Батьківщиною; який поважає інших людей, вміє вести конструктивний діалог, досягати взаєморозуміння, співпрацювати задля досягнення загальних результатів; усвідомлено виконує правила здорового та екологічно доцільного способу життя, безпечного для людини та навколишнього середовища; орієнтується у світі професій, що розуміє значення професійної діяльності для людини на користь сталого розвитку суспільства та природи.

Пунктом 7 вказаного стандарту зазначено, що останній має бути покладено в основу діяльності: працівників освіти, які розробляють основні освітні програми основної загальної освіти з урахуванням особливостей розвитку регіону РФ, організації, яка здійснює освітню діяльність, запитів учасників освітніх відносин; керівників організацій, які здійснюють освітню діяльність, їх заступників, які відповідають у межах своєї компетенції за якість реалізації основної освітньої програми основної загальної освіти; співробітників організацій, які здійснюють оцінку якості освіти, у тому числі громадських організацій, об`єднань та професійних спільнот, що здійснюють громадську експертизу якості освіти в організаціях, які здійснюють освітню діяльність; розробників зразкових основних освітніх програм основної загальної освіти;працівників організацій, які здійснюють освітню діяльність педагогічного профілю та методичних структур у системі загальної освіти; авторів (розробників) навчальної літератури, матеріального та інформаційного середовища, архітектурного середовища для основної загальної освіти; керівників та спеціалістів державних органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, які забезпечують та контролюють фінансування організацій, які здійснюють освітню діяльність щодо реалізації основних освітніх програм основної загальної освіти; керівників та спеціалістів органів державної влади суб`єктів РФ, які здійснюють державне управління у сфері освіти, державний контроль (нагляд) у сфері освіти; керівників та спеціалістів державних органів виконавчої влади, які забезпечують розробку порядку та контрольно-вимірювальних матеріалів підсумкової атестації випускників основної школи; керівників та спеціалістів державних органів виконавчої влади суб`єктів РФ, які здійснюють розробку положень про атестації педагогічних працівників державних та муніципальних організацій, які здійснюють освітню діяльність.

Відповідно до п. 15 зазначеного стандарту програма основної загальної освіти, у тому числі адаптована, реалізується державною мовою РФ.

Згідно з п. 32.1 стандарту, до навчального плану входять наступні обов`язкові для вивчення учбові предмети: російська мова, Література, Рідна мова та (або) державна мова республіки РФ, Рідна література, Іноземна мова, Друга іноземна мова, Математика, Інформатика, Історія, Суспільствознавство, Географія, Фізика, Хімія, Біологія, Образотворче мистецтво, Музика, Технологія, Фізична культура, Основи безпеки життєдіяльності. Навчальний предмет «Математика» предметної галузі «Математика та інформатика» включає навчальні курси «Алгебра», «Геометрія», «Вірогідність і статистика».

Відповідно до наказу Міністерства освіти та науки РФ від 17.05.2012 № 413 затверджено «федеральний державний освітній стандарт середньої загальної освіти» (10-11 класи).

Так, відповідно до п. 1 Стандарт включає вимоги до: результатів освоєння основної освітньої програми; структури основної освітньої програми, у тому числі вимоги до співвідношення частин основної освітньої програми та їх обсягу, співвідношенню обов`язкової частини основної освітньої програми та частини, що формується учасниками освітніх відносин; умов реалізації основної освітньої програми, у тому числі кадрових, фінансових, матеріально-технічних та інших умов.

Пунктом 7 передбачено «Особистісні результати освоєння основної освітньої програми, які повинні відображати: 1) російську громадянську ідентичність, патріотизм, повагу до свого народу, почуття відповідальності перед Батьківщиною, гордості за свій край, свою Батьківщину, минуле та сьогодення багатонаціонального народу Росії, повага державних символів (герб, прапор, гімн); 2) громадянську позицію як активного та відповідального члена російського суспільства, що усвідомлює свої конституційні права та обов`язки, що поважає закон і правопорядок, що має почуття власної гідності, усвідомлено приймає традиційні національні та загальнолюдські гуманістичні та демократичні цінності; 3) готовність до служіння Батьківщині, її захисту; 4) сформованість світогляду, що відповідає сучасному рівню розвитку науки та суспільної практики, заснованого на діалозі культур, а також різних форм суспільної свідомості, усвідомлення свого місця у полікультурному світі; 5) сформованість основ саморозвитку та самовиховання відповідно до загальнолюдських цінностей та ідеалів громадянського суспільства; готовність та здатність до самостійної, творчої та відповідальної діяльності; 6) толерантна свідомість та поведінка в полікультурному світі, готовність та здатність вести діалог з іншими людьми, досягати в ньому взаєморозуміння, знаходити спільні цілі та співпрацювати для їх досягнення, здатність протистояти ідеології екстремізму, націоналізму, ксенофобії, дискримінації із соціальних, релігійним, расовим, національним ознакам та іншим негативним соціальним явищам; 7) навички співпраці з однолітками, дітьми молодшого віку, дорослими в освітній, суспільно корисній, навчально-дослідній, проектній та інших видах діяльності; 8) моральна свідомість та поведінка на основі засвоєння загальнолюдських цінностей; 9) готовність та здатність до освіти, у тому числі самоосвіти, протягом усього життя; свідоме ставлення до безперервної освіти як умові успішної професійної та громадської діяльності; 10) естетичне ставлення до світу, включаючи естетику побуту, наукової та технічної творчості, спорту, суспільних відносин; 11) прийняття та реалізацію цінностей здорового та безпечного способу життя, потреби у фізичному самовдосконаленні, заняттях спортивно-оздоровчою діяльністю, неприйняття шкідливих навичок: куріння, вживання алкоголю, наркотиків; 12) дбайливе, відповідальне та компетентне ставлення до фізичного та психологічного здоров`я, як власного, так і інших людей, уміння надавати першу допомогу; 13) усвідомлений вибір майбутньої професії та можливостей реалізації власних життєвих планів; ставлення до професійної діяльності як можливості участі у вирішенні особистих, громадських, державних, загальнонаціональних проблем; 14) сформованість екологічного мислення, розуміння впливу соціально-економічних процесів на стан природного та соціального середовища; набуття досвіду еколого-спрямованої діяльності; 15) відповідальне ставлення до створення сім`ї на основі усвідомленого ухвалення цінностей сімейного життя.

Згідно з п. 18.3.1 цього стандарту, учбовий план середнього середньої загальної освіти передбачає обов`язкове вивчення наступних учбових предметів на базовому та поглибленому рівні: російська мова, Література, Рідна мова та (або) державна мова республіки РФ, Рідна література, Іноземна мова, Друга іноземна мова, Математика, Інформатика, Історія, Суспільствознавство, Географія, Фізика, Хімія, Біологія, Фізична культура, Основи безпеки життєдіяльності.

Так, ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді «директора» у так званому «государственному бюджетному образовательному учреждение Херсонской области «Скадовская школа №3 Скадовского муниципального округа», здійснює впровадження вказаних вище стандартів освіти держави-агресора - рф у вказаному навчальному закладі, зокрема: «федерального державного освітнього стандарту початкової загальної освіти» (1- 4 класи), «федерального державного освітнього стандарту основної загальної освіти» (5-9 класи), а також «федерального державного освітнього стандарту середньої загальної освіти» (10-11 класи).

Усвідомлюючи все вищевикладене, а також, злочинний характер та суспільну небезпечність своїх дій, діючи з прямим умислом, не пізніше 21.02.2024, більш точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_7 , перебуваючи на тимчасово окупованій території - м. Скадовськ, Херсонської області, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, з метою впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти на захоплених рф територіях Херсонської області, а також з метою вчинення умисних дій спрямованих на руйнування загальної системи освіти, як фахової української, тобто державної освіти в цілому - не маючи законних підстав та повноважень особисто здійснювала підбір вчителів, які будуть працювати в так званій школі від окупаційної влади.

Крім того, ОСОБА_7 , проводився прийом учнів до так званого «государственного бюджетного образовательного учреждение Херсонской области «Скадовская школа №3 Скадовского муниципального округа» на 2023-2024 навчальний рік за стандартами освіти держави-агресора з загальним застосуванням російської мови.

Так, ОСОБА_7 , з метою реалізації свого кримінально-протиправного наміру, направленого на здійснення дій спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладі освіти, визначених «Федеральным законом «Об образовании в Российской Федерации» від 29.12.2012 № 273-ФЗ, отримала в окупаційній адміністрації держави-агресора навчальні підручники російською мовою за освітньою програмою рф, які відповідно до змісту та довідкових відомостей, зазначених у них, відповідають стандартам освіти держави-агресора, зазначеним у ФГОС № 287 та ФГОС № 413, забезпечила видачу вказаних підручників учням для здійснення навчання за освітньою програмою рф.

Крім того, ОСОБА_7 , використовуючи становище так званого директора «государственного бюджетного образовательного учреждение Херсонской области «Скадовская школа №3 Скадовского муниципального округа» організувала розміщення в навчальному закладі прапорів російської федерації, а також іншої символіки, спрямованої на впровадження російських стандартів освіти в навчальному закладі.

10.05.2024 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, у порядку визначеному ч. 1 ст. 278, ч. 3 ст. 111, ч. 1 ст. 135 КПК України, пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного та повістки про виклик на допит в якості підозрюваного на 14.05.2024, 15.05.2024 та 16.05.2024 шляхом опублікування на офіційних веб-сайтах Офісу Генерального прокурора та шляхом публікування в газеті «Урядовий кур`єр».

Слідчий зазначає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, копії яких надаються суду, а саме:

-рапортом щодо виявлення кримінального правопорушення;

-протоколом огляду від 24.04.2023;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 16.04.2024;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.04.2024;

-висновком експерта №СЕ-19/111-24/27005-ФП від 10.05.2024

-відповідями оперативного підрозділу на виконання доручення слідчого;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

14.05.2024, 15.05.2024 та 16.05.2024 ОСОБА_7 на допит в якості підозрюваного не з`явилася та не повідомила поважних причин свого неприбуття.

Разом з тим, як зазначає слідчий, встановлено, що підозрювана ОСОБА_7 перебуває на території Херсонської області, яка на даний час тимчасово окупований та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого та прокурора.

Враховуючи, що встановити фактичне місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_7 не виявилося за можливе, 16.05.2024 її оголошено в розшук.

Зважаючи на наявність достатніх доказів вчинення ОСОБА_7 , інкримінованого їй злочину, а також враховуючи той факт, що остання переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошена у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчий звертається до слідчого судді з клопотанням про застосування процедури спеціального досудового розслідування відносно підозрюваної у кримінальному провадженні ОСОБА_7 .

З огляду на вищевикладене, просить слідчого суддю надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000379 від 08.05.2024, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 України.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав наведених в ньому.

Захисник підозрюваної ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 посилався на розсуд суду.

З`ясувавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч.1 ст.297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ч.2 ст.297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258-6, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого підозрюваним, стосовно якого уповноваженим органом прийнято рішення про передачу його для обміну як військовополоненого та такий обмін відбувся.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Згідно ч.1-3 ст.297-4 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, якщо прокурор, слідчий не доведе, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук, та/або уповноваженим органом прийнято рішення про передачу підозрюваного для обміну як військовополоненого та такий обмін відбувся. Під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення. За наслідками розгляду клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає мотиви задоволення або відмови у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування.

Згідно з ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Як встановлено ч.1 ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Статтею 111 КПК України визначено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення учасників кримінального провадження з приводу вчинення процесуальних дій здійснюється у випадку, якщо участь цих осіб у таких діях не є обов`язковою. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Відповідно до ч.1 ст.135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Як вбачається з ч.8 ст.135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

Слідчим суддею встановлено, слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000379 від 08.05.2024, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 України.

10.05.2024 у порядку визначеному ст.278, 135 КПК України ОСОБА_7 повідомлено про те, що вона підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, шляхом опублікування на офіційних веб-сайтах Офісу Генерального прокурора та шляхом публікування в газеті «Урядовий кур`єр».

Слідчий суддя дійшов висновку, що органом досудового розслідування вжито усіх заходів для вручення підозрюваному повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій підозрюваного, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, повідомлена їй підозра повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21 квітня 2001 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N182).

Аналіз наданих доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, а тому на даному етапі, хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Наявність такої обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України підтверджується доданими до клопотання доказами.

Крім того, слідчий суддя має також перевірити наявність достатніх підстав вважати, що підозрювана переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

З матеріалів клопотання вбачається, що повістка про виклик підозрюваної ОСОБА_7 до слідчого управління СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області на 14.05.2024, 15.05.2024 та 16.05.2024 відповідно до ч.8 ст.135 КПК України опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр» на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Однак, підозрювана ОСОБА_7 до слідчого управління СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області для проведення слідчих дій не з`явилася та про поважні причини неприбуття на виклик не повідомляла.

Постановою слідчого від 16.05.2024 підозрювану ОСОБА_7 оголошено у міждержавний та міжнародний розшук.

Таким чином, вищевказані матеріали досудового розслідування дають достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_7 умисно переховується від слідства та суду на тимчасово окупованій території України, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене, враховуючи те, що є підстави вважати, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, визначеного таким при розслідуванні якого можливе здійснення спеціального досудового розслідування, остання переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, оголошена в розшук, та після вручення повідомлення про підозру не з`являлася на виклики слідчого, прокурора, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого про здійснення спеціального досудового розслідування.

Керуючись статтями 9, 22, 42, 297-1, 297-2, 297-3, 297-4, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , про здійснення спеціального досудового розслідування, у кримінальному провадженні №0000379 від 08.05.2024, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 України - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000379 від 08.05.2024, відносно оголошеної у розшук підозрюваної - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки смт. Каланчак Херсонської області, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Якщо підстави для проведення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000379 від 08.05.2024 відносно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перестануть існувати, органу досудового розслідування звернутися до суду із клопотанням про припинення здійснення спеціального досудового розслідування та здійснення подальшого досудового розслідування згідно із загальними правилами, передбаченими КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1