УХВАЛА

22 липня 2024 року

м. Київ

справа № 299/3830/23

провадження № 51-2458 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2023 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 24 червня 2024 року,

Короткий зміст оскаржених судових рішень та встановлені обставини

Вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2023 року, залишеним без змін ухвалою Львівського апеляційного суду

від 24 червня 2024 року, ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 246 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік та покладенно на нього обов`язки, передбачені ст. 76 цього Кодексу.

Вирішено питання щодо судових витрат, арешту майна та речових доказів у цьому кримінальному провадженні.

Як установив суд, 07 лютого 2023 року близько о 12 год, ОСОБА_5 , з метою здійснення незаконної порубки дерев породи «верба», знаходячись на своєму квадроциклі марки «Barosso» з причепом в міждамбовому просторі русла річки Тиса, що межах с. В. Копаня, Берегівського району, за Google координатами НОМЕР_1, що згідно рішення 25 сесії 5 скликання Закарпатської обласної ради №908 від 07.08.2009 «Про створення регіонального ландшафтного парку «Притисянський» та Закону України «Про природно-заповідний фонд України» відноситься до земель природно-заповідного фонду, всупереч установленому законом порядку, не маючи будь-яких дозвільних документів на проведення рубки, з метою заготівлі дров для власного використання, за допомогою власної бензопили марки «Vіреr», здійснив порубку одного сироростучого дерева породи «Верба», на пні діаметром у корі 20 см, шляхом відділення стовбура від кореня, до ступеня припинення росту, чим допустив порушення сприятливого мікроклімату в навколишньому середовищі, погіршення породного складу, якісних, захисних та інших екологічних властивостей, з метою подальшого перевезення за межі вказаної ділянки, але був викритий працівниками поліції в місці незаконної порубки, в результаті чого заподіяв матеріальну шкоду у сумі 26 560,68 грн, що підтверджується висновком експерта НДЕКЦ №СЕ-19/107-23/2855-ЕК від 28 березня 2023 року.

Суд визнав ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК, а саме у незаконній порубці дерев, вчиненій на територіях природно-заповідного фонду.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі сторона захисту, не оспорюючи доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій ОСОБА_5 , порушує питання про скасування судових рішень щодо ОСОБА_5 та просить закрити кримінальне провадження у зв`язку із зміною обстановки, на підставі ст. 48 КК. Захисник зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_5 змінив умови своєї життєдіяльності, які позитивно і суттєво вплинули на нього і свідчать про те, що він не вчинятиме кримінально караних діянь в майбутньому, а вчинене ним діяння внаслідок зміни обстановки втратило суспільну небезпечність на час розгляду справи.

При обґрунтуванні своїх касаційних вимог захисник посилається на те, що судами першої та апеляційної інстанцій залишено поза увагою, що ОСОБА_5 займається земляними роботами - ягодами та іншими фруктами, збиранням сухостою не займається, позитивно характеризується, вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, після вчинення злочину до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а тому на його думку суди безпідставно не застосували до його підзахисного положення ст. 48 КК.

Мотиви Суду

Згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права при ухваленні судових рішень у тій частині, в якій їх було оскаржено.

Відповідно до приписів ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_5 та кваліфікація його дій у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в касаційній скарзі захисником не оспорюються.

За змістом статті 48 КК, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Вказана норма передбачає дві окремі самостійні умови для звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки - коли вчинене особою діяння втратило ознаки суспільної небезпечності, або коли ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК у разі, коли у зв`язку зі зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Водночас, звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України - це право, а не обов`язок суду, який вирішує це питання.

Як убачається з наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень копії ухвали Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19 вересня 2023 року, суд першої інстанції у ході судового розгляду, розглянув клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК та відмовив у його задоволенні.

Обґрунтовуючи своє рішення суд зазначив про те, що сплив певного часу та зайняття садівництвом, з урахуванням положень ст. 48 КК та роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» не є зміною обстановки і не свідчать, про те, що ОСОБА_5 перестав бути суспільно небезпечним.

У ході судового розгляду, як убачається із копії вироку, ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнавав, зазначав про те, що він не рубав сироростучі дерева, а збивав «плавиння». Суд, дослідивши та оцінивши долучені до матеріалів кримінального провадження докази, визнав ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК, призначив йому покарання у межах визначених санкцією частини цієї статті, та, на підставі ст. 75 КК - звільнив від його відбування з випробуванням із встановленням іспитового строку.

Не погодившись із зазначеним вироком суду ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, як убачається з ухвали апеляційного суду, також просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК.

Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 зазначив, що наведені в апеляційній скарзі обставини, а саме, що винний багаторазово пожалкував про скоєне ним кримінальне правопорушення, навчений та покараний наріканнями оточуючих людей, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, має стійкі соціальні зв`язки, офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває, не можуть вказувати про неможливість вчинення ОСОБА_5 нового злочину.

З огляду на зазначене, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність, передбачених законом підстав для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки.

Не зазначено обставин, які б свідчили про зміну обстановки, неможливість вчинення ОСОБА_5 нового злочину, і в касаційній скарзі захисника.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_5 займається земляними роботами - ягодами та іншими фруктами, збиранням сухостою не займається, позитивно характеризується, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, після вчинення злочину до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, є обставинами, які характеризують особу винного та були враховані судом при призначенні покарання.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_5 щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, як убачається з копій судових рішень не були враховані судами, оскільки засуджений в ході судового розгляду не визнавав своєї винуватості, заперечуючи причетність до вчинення інкримінованого йому злочину.

Отже, суд апеляційної інстанції належним чином вмотивував своє рішення щодо неможливості застосування інституту звільнення від кримінальної відповідальності до нього у зв`язку із зміною обстановки, з наведенням докладних мотивів, з яких апеляційну скаргу засудженого залишив без задоволення, а вирок районного суду без змін.

Отже, рішення судів у цій частині відповідають вимогам статей 370, 419 КПК.

Доводи захисника щодо помилковості посилання у рішенні апеляційного суду на відсутність клопотання сторони захисту у місцевому суді про звільнення від кримінальної відповідальності, хоча й є слушними, однак, загалом не впливають на правильність висновків зроблених судами. Як зазначено вище, питання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК розглядалось як у місцевому, так і апеляційному судах, які, відмовляючи у задоволенні клопотання сторони захисту належним чином вмотивували свої рішення. Водночас, сам лише факт посилання в ухвалі апеляційного суду на відсутність відповідного клопотання, яке по суті було вирішене місцевим судом, не свідчить про допущення апеляційним судом таких порушень норм матеріального чи процесуального права, яке тягне за собою скасування ухвали цього суду.

Стосовно покарання та його мети, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 50 КК, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно копій судових рішень, місцевий суд обираючи міру покарання ОСОБА_5 у відповідності до ст. 65 КК врахував характер і ступінь суспільного небезпечності скоєного, дані про особу обвинуваченого, який у лікарів нарколога, психіатра на обліку не перебуває, його позитивну характеристику, те, що він раніше не судимий. Також суд першої інстанції зазначив про відсутність обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності та відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе в умовах без ізоляції його від суспільства із застосуванням положень ст. 75 КК і таке покарання буде справедливим, необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

З рішенням місцевого суду щодо виду та розміру призначеного покарання засудженому ОСОБА_5 погодився і суд апеляційної інстанції.

Отже, колегія суддів вважає, що за обставин цього кримінального провадження відсутні підстави для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки, а призначене йому покарання, з огляду на вимоги ст. 50 КК, узгоджується із загальними засадами закону України про кримінальну відповідальність, відповідає основній його меті як заходу примусу, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, справедливим, та відповідає вимогам ст. 65 КК.

Кримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, а призначене покарання відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого.

Отже, обґрунтування касаційної скарги захисника не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2023 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 24 червня 2024 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3