справа № 208/1619/24
№ провадження 1-кп/208/350/24
УХВАЛА

30 липня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника, адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника, адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 , його захисника, адвоката ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 , його захисника, адвоката ОСОБА_12 ,

у підготовчому судовому засіданні по справі кримінального провадження № 0001018, за обвинуваченням:

ОСОБА_13 , по ст. ст. 255 ч.1 та 2, 27 ч.3, 28 ч.4, 190 ч.4 (редакція 22.11.2018 року), 27 ч.3, 28 ч.4, 361 ч.5 КК України,

ОСОБА_14 , по ст. ст. 255 ч.1 та 2, 27 ч.3, 28 ч.4, 190 ч.4 (редакція 22.11.2018 року), 27 ч.3, 28 ч.4, 361 ч.5, 263 ч.1, 309 ч.1 КК України,

ОСОБА_15 , по ст. ст. 255 ч.1 та 2, 27 ч.3, 28 ч.4, 190 ч.4 (редакція 22.11.2018 року), 28 ч.4, 361 ч.5 КК України,

ОСОБА_16 , по ст. ст. 255 ч. 2, 28 ч.4, 190 ч.4 (редакція 22.11.2018 року), 27 ч.3, 28 ч.4, 361 ч.5, 263 ч.1 КК України,

ОСОБА_17 , по ст. ст. 255 ч. 2, 28 ч.4, 190 ч.4 (редакція 22.11.2018 року) КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває зазначена справа.

Обвинуваченим ОСОБА_18 та ОСОБА_19 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судове засідання не з`явився адвокат Забара, повідомив про начебто участь у невідкладних слідчих діях.

Враховуючи думку всіх учасників судового засідання, проведення підготовчого судового засідання за таких обставин, визнано неможливим.

Прокурор звернувся до суду з окремими клопотаннями про продовження відносно ОСОБА_18 та ОСОБА_19 запобіжних заходів.

В обґрунтування клопотання відносно ОСОБА_18 прокурор зазначив, що останній обвинувачується у вчиненні тяжких корисливих злочинів, та особливо тяжкого умисного злочину, і суворість передбаченого покарання є мотивом та підставою переховування його від суду. ОСОБА_18 може знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків у справі та перешкоджати судовому розгляду іншим чином. ОСОБА_18 офіційно не працевлаштований, легальні джерела його існування не відомі. Обвинувачений є судимим за корисливі злочини, та обвинувачується у чиненні низки умисних злочинів під час відбуття покарання з іспитовим строком. Зазначені дані є підставою визнання ризику вчинення ОСОБА_18 іншого кримінального правопорушення.

Виходячи з характеристик обвинуваченого, заявлених ризиків, встановленої суми збитків, при визначенні альтернативного запобіжного заходу просив залишити без змін, раніше визначений ОСОБА_18 розмір застави в 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в достатній мірі буде гарантувати виконання ним своїх процесуальних обов`язків, і його позиція відповідає нормам національного законодавства та практиці ЄСПЛ.

Адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора вважаючи заявлені ризики необґрунтованими. Підзахисний має усталені соціальні зв`язки, і на підтвердження цієї обставини ним надані відповідні документи. ОСОБА_18 тривалий час перебуває під вартою. але судовий розгляд не зрушився з підготовчого судового засідання. Просив змінити ОСОБА_18 запобіжний захід на домашній арешт. Обвинувачений підтримав думку захисника. Просив зменшити йому розмір застави.

В обґрунтування клопотання відносно ОСОБА_19 прокурор зазначив, що той обвинувачується у вчиненні тяжких корисливих злочинів, та особливо тяжкого злочину, і суворість передбаченого покарання є мотивом та підставою переховування його від суду. ОСОБА_19 може знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків у справі та перешкоджати судовому розгляду іншим чином. ОСОБА_19 офіційно не працевлаштований, легальні джерела його існування не відомі. Обвинувачений є судимим за корисливі злочини, і обвинувачується у чиненні низки умисних злочинів під час відбуття покарання з іспитовим строком. Зазначені дані є підставою визнання ризику вчинення ОСОБА_19 іншого кримінального правопорушення.

Виходячи з характеристик обвинуваченого, заявлених ризиків, встановленої суми збитків, при визначенні альтернативного запобіжного заходу просив залишити без змін, раніше визначений ОСОБА_19 розмір застави в 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в достатній мірі буде гарантувати виконання ним своїх процесуальних обов`язків, і його позиція відповідає нормам національного законодавства та практиці ЄСПЛ.

Адвокат ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора вважаючи заявлені ризики необґрунтованими. Всі докази по справі, які сторона обвинувачення вважала такими, що підтверджують вину обвинувачених зібрано. ОСОБА_19 ніяким чином не може їх спотворити перебуваючи на менш суворому запобіжному заході. Просила змінити ОСОБА_19 запобіжний захід на не пов`язаний з триманням під вартою, чи визначити мінімально можливий розмір застави в 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Обвинувачений підтримав думку захисника.

Інші учасники судового засідання зі сторони захисту, заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступного висновку.

ЄСПЛ у своєму рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження.

ЄСПЛ в рішеннях у справах «Лабіта проти Італії» та інших, неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Судом встановлено, що ОСОБА_18 та ОСОБА_19 обґрунтовано, а саме в достатній мірі для розгляду клопотання прокурора, обвинувачується у вчиненні низки тяжких, та особливо тяжкого умисних злочинів, які мають високий ступінь суспільної небезпеки та за який, в разі визнання їх винуватими, можуть бути засудженими до позбавлення волі на строк від 7 до 12 років.

ЄСПЛ у своєму рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» ЄСПЛ зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Судом встановлено, що ОСОБА_18 є судимим за вчинення умисних тяжких корисливих злочинів до покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком, і по теперішній справі обвинувачується у вчинення тяжких корисливих злочинів в період відбуття покарання з випробуванням. Даних про джерело доходів ОСОБА_18 , суду не надано.

Судом встановлено, що ОСОБА_19 є судимим за вчинення умисних корисливих злочинів до покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком, і по теперішній справі обвинувачується у вчинення тяжких корисливих злочинів в період відбуття покарання з випробуванням. Даних про джерело доходів, соціальні зв`язки ОСОБА_19 суду не надано.

Викладені обставини підтверджують вказані прокурором ризик переховування обвинувачених від суду з огляду на міру покарання яка загрожує їм у разі визнання винними, і яка є безальтернативно суворою у такому випадку, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

За наведених ризиків, навіть наявність у обвинувачених сталих соціальних зв`язків, про що наголошується стороною захисту, не може бути достатнім стримуючим фактором для забезпечення їх належної процесуальної поведінки.

Також, суд погоджується з доводами прокурора щодо наявного ризику незаконного впливу обвинувачених на свідків.

При встановленні наявності ризику впливу на зазначених осіб, суд враховує встановлену КПК України процедуру отримання від них показань у кримінальному провадженні, згідно якої суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом від них та дослідження їх судом.

Суд погоджується з стороною захисту в частині того, що обвинувальний акт надіслано до суду, і це логічно допускає той факт, що всі докази у справі, які сторона обвинувачення має намір використати на підтвердження вини обвинувачених, зібрано та закріплено.

За таких обставин, ризик знищення, переховування або спотворення речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, на думку суду є зникаюче малим.

КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу поза всяким сумнівом порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена ст. 177 КПК України, однак потребує встановлення реальної можливості допустити це в майбутньому, і на думку суду вона достатньою мірою визначена.

Суд вважає необґрунтованими твердження сторони захисту про можливість забезпечення належної поведінки обвинувачених шляхом обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, та вони не можуть бути прийняті судом до уваги, виходячи з конкретних обставин даного кримінального провадження та осіб ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .

Суд вважає, що обраний запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкриміновано ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , саме такий його вид позбавляє можливості обвинувачених перешкодити інтересам правосуддя, і тому з врахуванням встановлених ризиків він підлягає продовженню.

Розглядаючи питання визначеного альтернативного запобіжного заходу відносно ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , суд вважає, що сума застави встановлена з врахуванням критеріїв для визначення її розміру, і за відсутності інших даних, не знаходить підстав для її зменшення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181-183, 314-315, 331 КПК України, суд -

ухвалив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строком до 27.09.2024 року, з можливістю внесення раніше визначеної суми застави.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити строком до 27.09.2024 року, з можливістю внесення раніше визначеної суми застави.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 запобіжного заходу на не пов`язаний з триманням під вартою, окрім застави, відмовити.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зменшення суми застави, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, протягом 5-ти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1