Провадження № 1-кс/344/6115/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування особливо важливих злочинів слідчого управління Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000342 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364 КК України

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування якого посилався на те, що відділом розслідування особливо важливих злочинів слідчого управління ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 21.05.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000342 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудове розслідування розпочате відповідно до матеріалів відділу протидії кіберзлочинам ДКП НПУ про те, що група осіб із числа жителів Івано-Франківської області в період дії військового стану на території України незаконно відчужила та перереєструвала об`єкти нерухомого майна чим спричинила шкоду у особливо великих розмірах.

Крім встановлено факт того, що службові особи державного підприємства Івано-Франківської області, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи в інтересах інших осіб, здійснили виготовлення фіктивної документації, чим спричинили тяжкі наслідки.

В ході досудового розслідування було встановлено, що жителем міста Івано-Франківська, діючи за попередньою домовленістю було організовано незаконну схему щодо перереєстрації та подальшого відчуження об`єктів нерухомості на підставі підроблених документів. до якої залучено ряд осіб та організацій.

Так, діючи за попередньою домовленістю підставні особи гр. України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , консультуючись із жителем АДРЕСА_1 з метою незаконного збагачення та заволодіння чужим майном дійшли змови з Державним реєстратором Олешанської сільської ради ОСОБА_7 , та Державним реєстратором Угринівської сільської ради ОСОБА_8 які з використанням своїх повноважень, здійснили перереєстрацію нерухомого майна з відповідним внесенням відомостей до Єдиного державного реєстру нерухомого майна.

15 лютого 2024 року державним реєстратором Олешанської сільської ради ОСОБА_7 на підставі договору купівлі продажу укладеного 21.12.2011 між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 посвідчено нібито приватним нотаріусом ОСОБА_10 , який зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій під номером 1823 (бланк серія/№ НОМЕР_1 ) та технічного паспорту на квартиру виготовленого ТОВ «Є. Констракшин» (6), було перереєстровано право власності на житлове приміщення (квартиру) за адресою АДРЕСА_2 , яке перебувало на право власності ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_6 .

Відповідно до оперативної інформації, було встановлено, що гр. ОСОБА_9 , дуже тривалий період часу перебуває за межами території України, а саме на території російської федерації, що підтверджується допитами свідків.

Крім того відповідно до відповіді ДП «НАІС» встановлено, що бланк серія/№ НОМЕР_1 було використано 01.11.2012 року приватним нотаріусом ОСОБА_11 .

Таким чином наявні достатні підстави вважати, що об`єкт нерухомого майна № 040, квартира за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом оману використовуючи підроблені документи була незаконно перереєстрована.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, квартира за адресою: АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 040), належить на праві власності ОСОБА_6 .

Враховуючи вищевикладене 07.06.2024 року квартира за адресою: АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 040) визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

На теперішній час, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження, передачі майна, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину у кримінальному провадженні, виникла необхідність у накладенні арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 040), яка належить на праві власності ОСОБА_5 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розгляд клопотання проводити без його участі.

З метою забезпечення арешту майна в судове засідання власник майна не викликався, що не суперечить положенню до ч. 2 ст. 172 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб..

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як встановлено, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, квартира за адресою: АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 040), належить на праві власності ОСОБА_6 .

07.06.2024 року квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 040) визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Отже, беручи до уваги вищенаведене, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження, передачі майна, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 040), та заборонити розпоряджатись, користуватись вказаним майном та вчиняти реєстраційні дії.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1