Дата документу 14.10.2024 Справа № 322/579/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 322/579/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1032/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 4 ст. 408 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 23 липня 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, маючий вищу освіту, не одружений, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, та йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту фактичного затримання з 18 січня 2024 року.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, за наступних обставин.

10 листопада 2023 року, майор ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, маючи при собі зброю пістолет Макарова (ПМ) 9 мм, № НОМЕР_2 і боєприпаси до нього патрони калібру 9 мм у кількості 16 штук, які є військовим майном, що перебуває на балансі військової частини НОМЕР_1 і відповідно до накладних на видавання (здавання) військового майна у військовій частині НОМЕР_1 № 520 та № 521 від 19 серпня 2023 року, були йому видані, самовільно залишив місце служби, а саме: місце дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_2 , таким чином ухилився від військової служби.

З 10 листопада 2023 року майор ОСОБА_7 обов`язки військової служби не виконував, до місця служби безпідставно не прибував, проводячи час на власний розсуд. При цьому, майор ОСОБА_7 не вживав жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління, за наявності реальної можливості для цього.

Таким чином, 10 листопада 2023 року майор ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем, в порушення вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, перебуваючи в умовах воєнного стану, діючи з метою ухилення від проходження військової служби, без поважних причин, із зброєю, самовільно залишив місце служби, а саме: місце дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_2 та ухилився від військової служби, тобто вчинив дезертирство.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 вважав вирок суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Просив призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

Разом з тим, 14 жовтня 2024 року до початку розгляду апеляційної скарги захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_8 звернувся до апеляційного суду із клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення на підставі ч. 5ст. 401 КК України для продовження проходження обвинуваченим військової служби.

В обґрунтування вказав, що ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, бажає продовжити проходити військову службу і командир військової частини НОМЕР_3 надав письмову згоду прийняти ОСОБА_7 для продовження проходження військової служби.

Обвинуваченому ОСОБА_7 судом було роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності з підстав, про яки заявив його захисник, передбачає закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав і що в такому разі він буде зобов`язаний продовжувати проходити військову службу, а в разі повторного вчинення кримінального правопорушення положення закону, передбачені ч. 5 ст. 401 КК України до нього більше не можуть бути застосовані.

Після роз`яснення вказаних положень кримінального та кримінально-процесуального закону обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання свого захисника та просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні апеляційного суду не заперечував проти того, що до ОСОБА_7 можуть бути застосовані положення ч. 5 ст. 401 КК України.

Заслухавши в судовому засіданні апеляційного суду учасників провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши заявлене стороною захисту клопотання, колегія суддів дійшла до таких висновків.

У зв`язку з поданням захисником клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі частини 5 статті 401 КК України, апеляційний суд вважає за необхідне не розглядати доводи, викладені стороною захисту в апеляційній скарзі.

Зміст зазначеного клопотання свідчить про те, що сторона захисту фактично відмовилася від підтримання апеляційної скарги під час судового засідання та звернулася з проханням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з метою продовження ним військової служби.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що подальший розгляд апеляційної скарги є недоцільним, оскільки захисник та обвинувачений змінили свою правову позицію та просять застосувати до обвинуваченого положення закону, які передбачають можливість звільнення від кримінальної відповідальності. Суд зазначає, що така процесуальна дія з боку захисника свідчить про відмову від раніше заявлених вимог.

Таким чином, апеляційний суд, діючи в межах своїх повноважень та керуючись принципами кримінального процесуального законодавства України, не розглядає доводи апеляційної скарги сторони захисту та переходить до вирішення питання про можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності відповідно до чинного законодавства.

Колегія суддів, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку, що клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. ст. 408 України, підлягає задоволенню із наступних підстав.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно ч. 2 ст. 286КПК України у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Судовою колегією установлено, що 24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні», у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан.

Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Частиною 5 ст. 401КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.08.2023 року №229 за контрактом було призначено на посаду офіцера відділу протиповітряної оборони військової частини у військовому званні майор.

В подальшому обвинувачений з 10.11.2023 року діючи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилення від проходження військової служби, маючи при собі зброю і боєприпаси до неї, які є військовим майном, що перебуває на балансі військової частини НОМЕР_1 і які були йому виданні, самовільно залишив місце служби, а саме: місце дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 , таким чином ухилився від військової служби.

В судовому засіданні ОСОБА_7 підтримав клопотання захисника та заявив, що він виявив бажання продовжити військову службу.

Згідно письмової згоди командира військової частини НОМЕР_3 військова частина згодна прийняти ОСОБА_7 для продовження військової служби на посаді начальника розвідки 1 зенітного самохідно-артилерійського дивізіону.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 408 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_7 свою вину у вчиненому визнав, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, виявив бажання повернутися до військової служби, наявність згоди від командира Військової часини НОМЕР_3 , колегія суддів дійшла до висновку, що ОСОБА_7 на підставі ч. 5 ст. 401 КК України необхідно звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5ст. 408 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Крім цього, судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Згідно положення ч. 2ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби.

З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 284, 286, 404, 405, 407, 414, 418, 417, 419, КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності задовольнити.

Вирок Новомиколаївського районного суду м. Запоріжжя від 23 липня 2024 року відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати ОСОБА_7 невідкладно, але не пізніше 72 (семидесяти двох) годин прибути до Військової частини НОМЕР_3 Міністерства Оборони України.

Зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_3 Міністерства Оборони України невідкладно поновити на військовій службі ОСОБА_7 .

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України закрити.

ОСОБА_7 звільнити з-під варти.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4