Справа № 450/4228/21 Провадження № 1-кп/450/103/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Пустомити матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесених в ЄРДР за №0000096 від 11.07.2021 р. відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, який не працює, не навчається, не одружений, перебуває в цивільному шлюбі, не має на утриманні малолітніх і неповнолітніх дітей, не інвалід, не депутат, не адвокат, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, військовозобов"язаний, не військовослужбовець, безпартійний, раніше судимий, останній раз вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 11.12.2020 р. за ч.2 ст.310, ч.1 ст.263, ст.70 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі і згідно ст.75 КК України звільнений від відбування обраного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки із покладенням обов"язків, передбачених ст.76 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України,-

в с т а н о в и в:

Органом обвинувачення ОСОБА_4 обвинувачується згідно обвинувального акту від 30.09.2021 р. у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України, а саме у незаконному вирощуванні конопель особою, яка була засуджена за цією статтею.

Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, є наступним.

ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час доби та дня, на присадибній ділянці (городі), яка на праві власності належить його сестрі ОСОБА_6 , що за адресою АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, незаконно вирощував, здійснював культивування земельних рослин в кількості 20 шт., які згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів мають анатомо-морфологічні ознаки, характерні для рослин коноплі, містять тетрагідроканабінол і відносяться до рослин виду коноплі (Саnabis). Рослини роду коноплі (Саnabis) відносяться до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей. Своїми незаконними діями ОСОБА_4 незаконно здійснив вирощування 20 конопель. Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні незаконного вирощування конопель особою, яка була засуджена за цією статтею, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненому визнав частково та пояснив, що жодних дій, які вказані в обвинувальному акті від 30.09.2021 р., він не вчиняв. Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 11.12.2020 р. його засуджено за ч.2 ст.310 КК України, а саме за те, що він навесні 2019 р., маючи умисел на незаконне вирощування коноплі, не маючи на це спеціального дозволу, як особа, яка раніше притягалась до кримінальної відповідальності за злочини, пов"язані із незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, перебуваючи на власному городі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , посіяв та в подальшому виростив 29 рослин коноплі (Cannabis) для власного використання, які 10.09.2019 р. близько 11 год. 30 хв. були виявлені і вилучені працівниками поліції під час огляду місця події. Після вказаних у вироку подій на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_2 , він жодних рослин коноплі (Саnabis) не садив, не вирощував, не доглядав та не обробляв. На стадії досудового розслідування та в суді він винуватість визнавав, в тому числі частково, а саме, що на належному йому городі росли рослини коноплі (Саnabis), які були встановлені висновком експерта. Працюючи у м.Львові в ЛКП "Львівелектротранс" на посаді слюсаря він лише на вихідні дні приїжджав у АДРЕСА_2 , де проживає його цивільна дружина ОСОБА_7 з матір"ю, а його тещею, ОСОБА_8 , яка померла 02.02.2022 р. Вказану земельну ділянку з 2019 р. обробляли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Просив його виправдати.

В обгрунтування обвинувачення прокурором надано суду докази, які на його думку свідчать про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України, а саме протокол огляду місця події від 10.07.2021 р. з відеозаписом, постанову про визнання предметів речовими доказами від 12.07.2021 р., ухвалу слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 14.07.2021 р., висновок експерта №СЕ-19/114-21/12219-НЗПРАП від 27.07.2021 р., квитанцію 002216 про отримання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів вилучених з незаконного обігу, протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 10.09.2021 р.

Вказані процесуальні та інші документи, які на думку прокурора є письмовими доказами, не містять жодної інформації щодо вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України, виходячи з наступного.

Протоколом огляду місця події від 10.07.2021 р. на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_2 , працівниками поліції виявлено та вилучено 6 і 14 коренів рослин ззовні схожих на рослини коноплі, які росли у двох різних місцях.

Відеозаписом до протоколу огляду місця події від 10.07.2021 р. встановлено, що в місці виявлення 6 коренів рослин ззовні схожих на рослини коноплі земля почищена, а в місці виявлення 14 коренів рослин ззовні схожих на рослини коноплі земля заросла травою.

Постановою від 12.07.2021 р. визнано речовими доказами 20 рослин ззовні схожих на рослини коноплі, а ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 14.07.2021 р. легалізовано протокол огляду місця події від 10.07.2021 р.

Висновком експерта №СЕ-19/114-21/12219-НЗПРАП від 27.07.2021 р. встановлено, що надані на дослідження 20 рослин зеленого кольору мають анатомо-морфологічні ознаки, характерні для рослин коноплі, містять тетрагідроканабінол і відносяться до рослин роду коноплі (Саnabis). Рослини роду коноплі (Саnabis) відносяться до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей.

Квитанцією 002216 стверджується про отримання 20 рослин коноплі на зберігання працівниками поліції.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що близько 9 років проживає за адресою АДРЕСА_2 . Її матір ОСОБА_8 проживала разом з нею близько 1 року. Інколи вона залишалась проживати у м.Львові, а саме у випадку її працевлаштування. Земельну ділянку за адресою АДРЕСА_2 , обробляла вона разом з матір"ю, а її цивільний чоловік ОСОБА_4 лише косив траву. 10.07.2021 р. працівники поліції виявили на території земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 , невідомі їй рослини, землю біля яких вона перед тим обробляла (зрошувала), оскільки думала, що це посадила помідори її матір. ОСОБА_4 ці рослини не садив, не обробляв та не доглядав, а походження таких їй невідоме. Наркотичних засобів вона та її цивільний чоловік ОСОБА_4 не вживають.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що до неї прийшла сусідка, яка станом на даний час вже померла, та повідомила про необхідність бути понятим, на що вона погодилась. За адресою АДРЕСА_2 , працівники поліції повитягували з землі невідомі їй кущі рослин, які упакували в мішок та опечатали. Скільки було кущів рослин не пригадує та хто їх садив не знає. На території земельної ділянки будинковолодіння АДРЕСА_2 , працювала вся сім"я, яка там проживає, зокрема ОСОБА_4 з дружиною і тещею, а хто із них доглядав кущі рослин, які вилучили працівники поліції, їй невідомо. Вказана земельна ділянка була гарно оброблена. Чи говорив ОСОБА_4 про те, що вилучені кущі рослин він садив і обробляв, вона не пригадує.

Зазначені вище письмові докази і документи, які надані органом обвинувачення, показання допитаних свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , не доводять винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.310 КК України, оскільки виявлені 20 рослин коноплі могли залишитись або прорости з насіння внаслідок подій, які мали місце за вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 11.12.2020 р.

Доказів незаконного вирощування та здійснення культивування 20 рослини роду коноплі (Саnabis) обвинуваченим ОСОБА_4 суду не надано.

Що стосується письмового протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 10.09.2021 р., яка згідно лікарського свідотва про смерть №22/22 від 03.02.2022 р. померла 02.02.2022 р., слід вказати наступне.

Свідок ОСОБА_8 повідомила, що у її зятя ОСОБА_4 знаходиться у володінні дачний будинок за адресою АДРЕСА_2 , куди вона часто навідувалась для здійснення господарської діяльності і могла залишатись там з ночівлею на декілька днів. За вказаною адресою навідувались її зять ОСОБА_4 і донька ОСОБА_7 , які допомагали їй по господарству. Оброблення та окультурення земельної ділянки здійснював самостійно ОСОБА_4 , а інколи йому допомагала її донька. На земельній ділянці біля вхідних дверей будинку вона бачила підозрілі невідомі рослини, які раніше посіяв її зять, який періодично їх обсапував та поливав водою. На її запитання щодо цих рослин і прохання їх вирвати останній переводив тему розмови. ОСОБА_4 обривав ці рослини та їх листочки сушив на собачій будці. Зі слів ОСОБА_4 він садив ці рослини для власного вживання.

З дослідженого судом письмового протоколу допиту свідка ОСОБА_8 встановлено, що проведена слідчим вказана процесуальна дія є некоректною, без дослідження часу і дат вчинених дій обвинуваченим ОСОБА_4 , а тому може стосуватись подій, які мали місце за вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 11.12.2020 р.

Письмовий протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 10.09.2021 р. не доводить винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 за обвинувальним актом від 30.09.2021 р.

Дослідивши подані прокурором письмові докази, заслухавши показання обвинуваченого, свідків, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також в сукупності всі зібрані докази, з точки зору їх достатності та взаємозв"язку, приходить до висновку, що органом обвинувачення не доведено винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України, і такого слід виправдати відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.373 КПК України, зокрема, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

У відповідності до вимог ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Статтею 85 КПК України визначено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачені ст.91 КПК України, і такими є зокрема винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.92 КПК України обов"язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" від 23.02.2006 р. передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В силу ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, у справі "Бербера, Мессере і Хабардо проти Іспанії" (Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain) від 06 грудня 1998 p. (п.146) Європейский Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов"язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, а обов"язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Частина 5 ст.9 КПК України передбачає, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема, суд оцінюючи всі докази за даним кримінальним провадженням в їх сукупності, враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення ЄС від 20.09.2012 р. у справі " ОСОБА_10 та Лозенко проти України"). Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 рішення ЄС від 11.07.2013 р. у справі "Вєренцов проти України").

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов"язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно роз"яснень, даних у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 р. "Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку" недопустимим є обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов"язаний постановити виправдувальний вирок.

У відповідності до ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим. Обвинувальний вирок не може грунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Аналізуючи всі докази в сукупності з наведеними вище обставинами, виходячи з позиції Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність "обгрунтованої підозри" у вчинені правопорушення передбачає "наявність фактів або інформації, які б могли переконати об"єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин", суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід виправдати, оскільки органом обвинувачення не доведено, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.310 КК України.

У зв"язку з недоведеністю вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України, речові докази, а саме 20 рослин роду коноплі (Саnabis), які зі згоди сторін не оглядались в судовому засіданні, слід залишити на зберіганні правоохоронних органів, обов"язок яких встановити особу, яка вчинила злочин.

Запобіжні заходи відсутні, а процесуальні витрати за проведення експертизи стягненню з ОСОБА_4 в дохід держави не підлягають.

З врахуванням викладеного вище, судом повно та всебічно досліджено всі надані сторонами кримінального провадження докази, які з власної ініціативи суду здобувати заборонено вимогами КПК України.

Керуючись ст.ст.369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч.2 ст.310 КК України, визнати невинуватим та виправдати за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

Речові докази, а саме 20 рослин роду коноплі (Саnabis), слід залишити на зберіганні правоохоронних органів.

На вирок може бути подано апеляцію до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1