ЛЕТИЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
2-05-22, 9-11-01, 9-16-31, 9-17-33, факс 9-11-31
Єдиний унікальний номер судової справи №678/909/24
Номер провадження №1-кп-678-106/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Летичів обвинувальний акт, який затверджений 25 червня 2024 року прокурором Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 23 грудня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004348, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Головчинці Летичівського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні троє малолітніх дітей, на час вчинення правопорушення працював водієм в Товаристві з обмеженою відповідальністю «СТЛ + К», на даний час працює водієм у фізичної особи підприємця ОСОБА_5 , інвалідність відсутня, військовозобов`язаного (зі слів - наявна відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації), раніше не судимого, про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,

потерпіла ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

його захисник - адвокат ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

І. ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ, ВИЗНАНОГО СУДОМ ДОВЕДЕНИМ, СТАТТЯ ЗАКОНУ УКРАЇНИ ПРО КРИМІНАЛЬНУ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ, ЩО ПЕРЕДБАЧАЄ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ ЗА КРИМІНАЛЬНЕ ПРАВОПОРУШЕННЯ, ВИННИМ У ВЧИНЕННІ ЯКОГО ВИЗНАЄТЬСЯ ОБВИНУВАЧЕНИЙ

1. 22 грудня 2023 року близько 19 год. 40 хв. водій ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем «Citroen Jumpy», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Кармелюка в смт Летичів Хмельницького району Хмельницької області, зі сторони вул. Бугська в напрямку руху до вул. Героїв Крут, неподалік складського приміщення, що за адресою АДРЕСА_2 , в порушення п.п. 2.3 б), 12.4, 14.6 г) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - Правил дорожнього руху), діючи недбало та необережно, не передбачив можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг їх передбачити, проявив крайню неуважність до дорожньої обстановки, рухаючись із перевищенням швидкості, а саме 56,2 км / год., виконуючи маневр обгону в умовах недостатньої видимості, внаслідок чого допустив наїзд передньою лівою частиною кузова керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в цей момент рухався по лівому краю проїзної частини, в зустрічному напрямку.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди та порушення вимог Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді:

переломів проксимальних відділів обох кісток лівої гомілки, правої лонної кістки, 7-го ребра справа, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби);

підшкірних крововиливів обох навколоочних ділянок, осадження шкіри не вказаних ділянок обличчя, рани шкіри підборіддя зліва, верхньої повіки лівого ока та лівої брови, забоїв м`яких тканин обличчя, рани язика, розриву правої барабанної перетинки, переломів крила клиноподібної кістки, пірамідки правої скроневої кістки, основи тіла нижньої щелепи, гілок нижньої щелепи, верхньощелепної кістки, виличних кісток, носової кістки, решітчастої кістки, субдурального та субарахноїдального крововиливу головного мозку, забою головного мозку, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що небезпечні для життя в момент заподіяння.

Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 2.3 б), 12.4, 14.6 г) Правил дорожнього руху зміст яких полягає у наступному:

п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.;

п. 14.6 Обгін заборонено:

г) у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

Вищевказані порушення вимог безпеки дорожнього руху ОСОБА_4 знаходяться у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, а саме заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 .

2. Своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

ІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ПРОВАДЖЕННЯ

3. Прокурор ОСОБА_6 зазначила, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, є доведеною сукупністю зібраних органом досудового розслідування доказів, обвинувачений визнав свою вину повністю і беззаперечно, тому, враховуючи його особу, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, просить призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік і згідно ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 (два) роки, покласти виконання ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, стягнути з обвинуваченого витрати на залучення експертів, питання про речові докази вирішити згідно ст. 100 КПК України транспортний засіб повернути обвинуваченому і скасувати накладений на нього арешт, запобіжний захід до набрання вироком суду законної сили не обирати.

4. Потерпіла ОСОБА_7 зазначила, що в обвинувальному акті вірно викладені фактичні обставини, такі не оспорює, до обвинуваченого ОСОБА_4 , який вибачився, претензій матеріального і морального характеру немає, він дійсно під час перебування її брата на лікуванні у медичних закладах придбавав необхідні ліки, брат після виписки з лікарні проживав у її іншого брата у селищі Летичів, проте у квітні 2024 року помер.

У зв`язку із цим цивільний позов не заявляла, просить призначити обвинуваченому найменш суворе покарання без ізоляції його від суспільства, адже у нього на утриманні перебуває троє малолітніх дітей, дружина вагітна і він працює водієм, тому немає необхідності позбавляти його права керування транспортними засобами.

5. Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю і беззаперечно, щиро кається у вчиненому, під час допиту підтвердив фактичні обставини, які зазначені у обвинувальному акті, не оспорює їх, як не ставить під сумнів кваліфікацію своїх дій та зібрані органом досудового розслідування докази, не хотів, щоб так сталось і шкодує про наслідки дорожньо-транспортної пригоди, просить вибачення у потерпілої, готовий понести передбачену законом відповідальність і виконати покладені обов`язки.

6. Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_8 підтвердила позицію підзахисного про повне визнання ним своєї вини, щире каяття, будь-які обставини, які зазначені у обвинувальному акті, не оспорюють.

Частково не погоджується із запропонованим прокурором видом і розміром покарання не погоджується в частині позбавлення обвинуваченого права керування транспортними засобами, адже дружина обвинуваченого вагітна і не працює, він на даний час має на утриманні троє малолітніх дітей, позитивно характеризується по місцю проживання і роботи, офіційно працює водієм і це є його основним засобом заробітку, тому просить не позбавляти обвинуваченого права керування транспортними засобами.

ІIІ. ПОЗИЦІЯ СУДУ ЩОДО РОЗГЛЯДУ КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ В ПОРЯДКУ, ВИЗНАЧЕНОМУ Ч. 3 СТ. 349 КПК УКРАЇНИ

7. Прокурор, потерпіла, обвинувачений і його захисник зазначили, що в обвинувальному акті вірно викладені фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, ці обставини вони не оспорюють і вважають недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин.

8. Суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, які ніким не оспорюються і немає сумнівів у добровільності їх позиції.

9. Суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

10. Судом проведено лише допит обвинуваченого під час якого він детально розповів про обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, вчинені ним дії одразу після дорожньо-транспортної пригоди саме він викликав швидку медичну допомогу, поліцію, намагався самостійно допомогти потерпілому, під час перебування потерпілого у лікувальних закладах придбавав необхідні ліки, досліджено матеріали, які характеризують його особу, докази на підтвердження розміру судових витрат, процесуальні рішення щодо речових доказів і арешту майна.

11. На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, адже учасники судового провадження проти цього не заперечують.

ІV. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

12. Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15 січня 2024 року у справі №722/594/22 вказала: виправлення як мета покарання - це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу.

Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів.

З моральної точки зору, виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

13. Законодавець у санкції ч. 2 ст. 286 КК України визначив покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Отже, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

14. ОСОБА_4 повністю і беззаперечно визнав свою вину, щиро кається, дуже шкодує про те, що сталось, готовий понести призначене покарання, одружений, має на утриманні троє малолітніх дітей, раніше не судимий, не перебуває на диспансерному обліку в лікарів психіатра і нарколога, інвалідність відсутня, компрометуючих даних до Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області відносно нього не надходило і до адміністративної відповідальності органом місцевого самоврядування не притягувався, за місцем попередньої роботи у Товаристві з обмеженою відповідальністю «СТЛ+ К» (працював водієм автотранспортних засобів на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення (злочину)) та за місцем роботи на даний час у фізичної особи підприємця ОСОБА_5 характеризується виключно позитивно.

15. Органом досудового розслідування і судом встановлено, що згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

У даній справі ні органом досудового розслідування, ні судом не встановлено обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання ОСОБА_4 .

16. Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України, відсутність обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання, позицію потерпілої про призначення найменш суворого покарання обвинуваченому та про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства і без позбавлення права керування транспортними засобами, відсутність у неї претензій матеріального і морального характеру, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації і достатності покарання, досягнення мети виправлення, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі ближче до мінімального розміру та про можливість його виправлення без відбування покарання, встановивши іспитовий строк ближче до мінімальної межі, визначеної у ч. 4 ст. 75 КК України, що буде достатнім для того, щоб в умовах здійснення контролю за поведінкою він довів своє виправлення, з покладенням обов`язків, визначених у п. 1 і п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

17. Суд переконаний, що призначення саме такого покарання буде справедливим, необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

18. Законодавець передбачив у ч. 2 ст. 286 КК України, що суд може призначити обвинуваченому й додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами або без такого.

У даній справі встановлено, що обвинувачений працює водієм транспортних засобів, має на утриманні троє малолітніх дітей, є єдиним годувальником у сім`ї, позитивно характеризується як по місцю проживання, так і по місцю роботи, раніше не судимий, матеріали справи не містять відомостей про те, що він раніше притягався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, тому суд приходить до висновку про можливість не позбавляти його права керування транспортними засобами, адже це є його основним засобом заробітку.

V. МОТИВИ УХВАЛЕННЯ ІНШИХ РІШЕНЬ ЩОДО ПИТАНЬ, ЯКІ ВИРІШУЮТЬСЯ СУДОМ ПРИ УХВАЛЕННІ ВИРОКУ ТА ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНУ, ЯКИМИ КЕРУВАВСЯ СУД

19. Згідно обвинувального акта і реєстру матеріалів кримінальним правопорушенням майнової шкоди не завдано, цивільний позов потерпілою не заявлявся ні під час досудового розслідування, ні під час судового розгляду, запобіжний захід не обирався.

20. Питання про речові докази суд вирішує згідно вимог ч. 9 ст. 100 КПК України: належний обвинуваченому транспортний засіб слід йому повернути, скасувавши накладений на нього арешт.

21. Суд ухвалює обвинувальний вирок, тому на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України на користь держави з обвинуваченого підлягають стягненню витрати на залучення експерта.

22. Згідно з ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

У формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, викладено ті обставини, які зазначені у обвинувальному акті, адже саме їх повністю і беззаперечно визнав у судовому засіданні обвинувачений.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 30-32, 84-86, 91-94, 107-108, 110, 337, 349, 368-371, 373-374, 376, 392-395, 532 КПК України,

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На ОСОБА_4 , як особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, покласти обов`язки, передбачені п. 1 і п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ: транспортний засіб автомобіль «Citroen Jumpy» державний номерний знак НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання керівнику спеціального майданчика тимчасового утримування транспортних засобів ГУНП в Хмельницькій області повернути власнику ОСОБА_4 .

Накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 грудня 2023 року арешт на автомобіль «Citroen Jumpy» державний номерний знак НОМЕР_1 - скасувати.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов не заявлявся.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта на загальну суму 5300,96 грн., зокрема:

висновок експерта №СЕ-19/123-24/853-ІТ від 30 січня 2024 року 2271,84 грн.;

висновок експерта №СЕ-19/123-24/4406-ІТ від 29 квітня 2024 року 3029,12 грн.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Летичівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1