ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/818/1821/24 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: п.1 ч.2 ст.115, п.2 ч.2 ст.115 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

перевіривши матеріали судового провадження та розглянувши заяву колегії суддів про самовідвід у кримінальному провадженні за апеляційними скаргами потерпілої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , законного представника ОСОБА_7 та її представника - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 10 червня 2024 року стосовно ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 10.04.2024 року клопотання прокурора задоволено та застосовано щодо неосудного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом, внаслідок вчинення ним у стані неосудності суспільно небезпечного діяння, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

На зазначену ухвалу суду першої інстанції потерпілою ОСОБА_5 , захисником ОСОБА_6 , законним представником ОСОБА_7 та її представником - адвокатом ОСОБА_8 подані апеляційні скарги.

22.07.2024 року кримінальне провадження 0000677 від 24.06.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_9 надійшло до Харківського апеляційного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Харківського апеляційного суду від 22.07.2024 року, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_2 , судді: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

До початку апеляційного розгляду головуючий суддя ОСОБА_2 та судді ОСОБА_4 і ОСОБА_3 заявили самовідвід, який підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів цього судового провадження, попереднім вироком Київського районного суду м. Харкова від 12.12.2019 року ОСОБА_9 визнано винним винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.125, п.1 ч.2 ст. 115 КК України, та призначено остаточне покарання, на підставі ч.ч.1, 2 ст.70 КК України, у виді довічного позбавлення волі.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 24.09.2020 року (головуючий суддя ОСОБА_2 , судді ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ) залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_9 , а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10 липня 2020 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_9 про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, на підставі ч.4 ст. 304 КПК України, - без змін.

Крім того, ухвалою Харківського апеляційного суду від 08.04.2021 року (головуючий суддя ОСОБА_4 , судді ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) апеляційну скаргу ОСОБА_9 залишино без задоволення, а ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.02.2021 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_9 на бездіяльність компетентних осіб Харківської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за заявою від 12.12.2020 року, - без змін. При цьому, в мотивувальній частині цієї ухвали надано оцінку доводам ОСОБА_9 щодо вчинення слідчим СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 за попередньою змовою з адвокатами ОСОБА_11 та ОСОБА_12 кримінальних правопорушень щодо ОСОБА_9 під час здійснення кримінального провадження №0000677.

Разом з цим, з урахуванням тієї обставини, що судді ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 надавали оцінку доводам ОСОБА_9 щодо законності дій слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 у цьому кримінальному провадженні, що може привести до виникнення сумнівів в їх неупередженості не тільки у сторін по справі, а і у стороннього спостерігача.

Згідно п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки суддів», суддя заявляє самовідвід навіть коли не тільки у сторін по справі, а і у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до п.3 Європейського статуту судді «Суддя не тільки повинен бути неупередженим, але і повинен сприйматися будь-ким як неупереджений».

Крім того, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Лауко проти Словаччини", будь який служитель Феміди, щодо якого є підстави сумніватися в неупередженості, повинен усунутися від розгляду справи, тобто заявити самовідвід.

Відповідно до змісту ст. 6 Конвенції та практики Європейського суду з прав людини з питань неупередженості суду вбачається, що правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись. Під сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (справа «Кіпріану проти Кіпру», п. 118; справа «Мікаллеф проти Мальти», п. 93). Європейський Суд з прав людини у своїй практиці проводить відмінність між суб`єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб`єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі та об`єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви в цьому відношенні (справа «Кіпріану проти Кіпру», п. 118; справа «П`єрсак проти Бельгії», п. 30; справа «Грівз проти Сполученого Королівства», п. 69).

Вимога «безсторонності», згідно з прецедентною судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України, «Мироненко проти України», «Фельдман проти України», характеризується двома критеріями: по-перше, суд (суддя повинні бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи; по-друге, бути об`єктивно безстороннім, тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності.

Відповідні принци практики Європейського суду з прав людини щодо вимоги про безсторонність, відповідно до п.1 ст.6 Конвенції, наведені в рішенні у справі «Карелін проти Росії», заява №926/08, п.п. 51-57, від 20.09.2016 року.

Згідно з ч.2 ст.52 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судді в Україні мають єдиний статус незалежно від місця суду в системі судоустрою чи адміністративної посади, яку суддя обіймає в суді.

У Конституції України закріплені основні засади судочинства, а Закон України «Про судоустрій і статус суддів» визначає, що судова влада в Україні здійснюється незалежними та безсторонніми судами, суд повинен бути справедливим та неупередженим.

Зазначені принципі також закріплені і в міжнародних актах, зокрема, відповідно до пункту 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення.

Відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.1 ст.28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень

За таких обставин та на підставі п.4 ч.1 ст.75 КПК України, а також дотримуючись вимог ч.6 ст.9, ст.28 КПК України, з метою недопущення будь-яких сумнівів у сторони обвинувачення та захисту чи будь-якого стороннього спостерігача в неупередженості головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а також в об`єктивності рішень колегії суддів за його участі, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність задоволення вищезазначеної заяви судді ОСОБА_2 про самовідвід.

Керуючись ст.ст. 75 ч.1 п.4, 80, 81 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_4 та ОСОБА_13 про самовідвід - задовольнити.

Матеріали кримінального провадження (апеляційне провадження № 11-кп/818/1821/24, справа № 640/23843/18) стосовно ОСОБА_9 - передати керівнику апарату Харківського апеляційного суду для заміни суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_13 та визначення нового складу колегії суддів, в порядку передбаченому ст.35 КПК України.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді :