Справа № 456/5067/24
Провадження № 1-кс/456/1069/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , представника Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , розглянувши матеріали скарги розпорядника майна «Традєкс» - арбітражного керуючого ОСОБА_5 на бездіяльність Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання уповноважених осіб до вчинення дій,

в с т а н о в и в :

Короткий виклад змісту та вимоги поданої скарги.

Розпорядник майна «Традєкс» - арбітражний керуючий ОСОБА_5 звернувся до Стрийського міськрайонного суду Львівської області зі скаргою на бездіяльність Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання уповноважених осіб до вчинення дій. В обґрунтування скарги покликається на те, що 06.09.2024 він подав до ВП №1 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.206 КК України, а саме перешкоджання законній господарській діяльності та 16.09.2024 отримав відповідь про те, що заява розглянута в порядку Закону України «Про звернення громадян», відомості до ЄРДР не вносились.

Позиції учасників провадження.

В судове засідання скаржник ОСОБА_5 не з`явився, у скарзі просить розглянути таку у його відсутності.

Представник Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 в судовому засіданні просить в задоволенні скарги відмовити.

Прокурор ОСОБА_3 просить в задоволенні скарги відмовити покликаючись на відсутність у заяві про вчинення кримінального правопорушення як фактичних даних, так і об`єктивної сторони складу будь-якого кримінального правопорушення та просить звернути увагу на те, що ТзОВ «Традєкс» зареєстровано в с. Тараканів Дубенського району Рівненської області. У заяві про вчинення злочину заявник стверджує про невиконання судового рішення, а у скарзі до суду про перешкоджання господарській діяльності підприємства, яке розташоване у іншій області. Окрім цього, просить слідчого суддю врахувати, що злочини, передбачені ст.206 КК України не підслідні органам поліції, а підслідні органам БЕБ.

Мотиви, з яких виходить слідчий суддя при вирішенні скарги.

Оглянувши матеріали скарги та матеріали №3827 від 06.09.2024, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасник кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами ст.5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Згідно ч.1 п.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність, зокрема слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення.

У відповідності до положень ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Реєстру та розпочати розслідування.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а відмова слідчого або прокурора у внесенні відомостей про злочин до ЄРДР згідно ст. 303 КПК України може бути оскаржена до суду.

За змістом п.4 ч.5 ст.214 КПК України необхідною умовою внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань є наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК України, і покликана, з одного боку, забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому, зокрема, є: встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

При цьому до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (ч. 5 ст.214 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 у справі №556/450/18.

У п. 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 (справа № 818/1526/18, провадження № 11-1263апп18) зазначено, що у межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей до ЄРДР слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В судовому засіданні встановлено, що предметом розгляду скарги слідчого судді - є бездіяльність Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей за заявою скаржника від 06.09.2024.

Одночасно в судовому засіданні встановлено, що скаржник звернувся до Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області з заявою про вчинене кримінальне правопорушення, а саме невиконання судового рішення за адресою: АДРЕСА_1 , куди він прибув 06.09.2024 і де його повідомили, що підприємства за такою адресою немає.

В той же час скаржник у скарзі стверджує про вчинення правопорушення, передбаченого ст.206 КК України, тобто перешкоджання в здійсненні господарської діяльності.

При цьому як вбачається з матеріалів справи, а саме з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, сформованого на 03.09.2024, ТзОВ «Традєкс», розпорядником майна якого скаржник, зареєстровано в АДРЕСА_2 . Всі судові рішення, долучені заявником до скарги ухвалені судами господарської юрисдикції у Рівненській області.

Стверджуючи у заяві про вчинення злочину про умисне невиконання судового рішення, а у скарзі про перешкоджання у здійсненні господарської діяльності, скаржник не зазначає обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення за адресою: АДРЕСА_1 ; в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. З наведеного не зрозуміло, чому заяву і про який саме злочин заявник подає до ВП №1 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області. Адже у своїй заяві до органу поліції заявник стверджуючи про невиконання судового рішення, зазначає лише про те, що його не впустили на територію підприємства за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому не вказуючи, яке відношення вказана адреса має до невиконання судових рішень господарської юрисдикції, коли саме підприємство, арбітражним керуючим якого він є знаходиться у Рівненській області. Натомість у скарзі до суду скаржник зазначає про перешкоджання в господарській діяльності, при цьому не деталізуючи в чому саме полягало таке перешкоджання.

За змістом п.4 ч.5 ст.214 КПК України необхідною умовою внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань є наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Чинним КК України передбачено, які саме діяння є правопорушеннями (злочинами), в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать дійсно про ознаки того чи іншого злочину, то є підстави вважати таку заяву чи повідомлення саме заявою чи повідомленням про злочини і тільки такі заяви і повідомлення повинні вноситись до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Якщо ж у повідомленнях чи заявах таких ознак немає, то вони не можуть вважатись такими, які підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Слідчий суддя, не вдаючись в оцінку доказів та з`ясування фактичних обставин справи, на даній стадії перевіряє, чи дійсно в повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать про ознаки того чи іншого кримінального правопорушення, та враховує, що до компетенції слідчого не належить здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а законом передбачено лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження, та вважає, що є підстави вважати таке повідомлення саме повідомленням про кримінальне правопорушення і таке повідомлення повинне бути внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Висновки слідчого судді. На підставі наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні скарги розпорядника майна «Традєкс» - арбітражного керуючого ОСОБА_5 на бездіяльність Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання уповноважених осіб до вчинення дій слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 21, 22, 93, 284, 303 307, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

В задоволенні скарги розпорядника майна «Традєкс» - арбітражного керуючого ОСОБА_5 на бездіяльність Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання уповноважених осіб до вчинення дій відмовити

Повний текст ухвали буде оголошено 27 вересня 2024 року о 16.00 год.

Копію ухвали після виготовлення повного тексту скерувати учасникам кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1