печерський районний суд міста києва
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.07.2024 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

за участі:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001474 від 23 червня 2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженки м. Києва, громадянки України, зареєстрованої та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно непрацюючої, не депутата, не інваліда, немаючої на утримані малолітніх дітей, не одруженої, студентки 3 курсу Національного авіаційного університету, не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 60 діб.

Відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 271/2024 від 06.05.2024 затвердженого Законом строк дії воєнного стану в Україні продовжено 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

23 червня 2024 року не пізніше 5 години 20 хвилин в приміщенні готелю «Sky Loft Hotel Kyiv by Rixwell International» за адресою: м. Київ, вул. Еспланадна, 17 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виник раптовий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Так, цього ж дня, ОСОБА_4 перебуваючи на першому поверсі готелю «Sky Loft», помітила на кріслі сплячого ОСОБА_6 (з чоловічою сумкою при ньому), щодо якого в неї виник умисел на таємне викрадення його майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих спонукань, будучи обізнаною, що з 24.02.2022 на території України введений воєнний стан, ОСОБА_4 , перебуваючи на першому поверсі готелю «Sky Loft Hotel Kyiv by Rixwell International» за адресою: АДРЕСА_2 , будучи впевненою, що за її злочинними діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає та вони залишаються непоміченими, а сплячий ОСОБА_6 , знаходячись під впливом алкогольних напоїв, не може перешкодити її злочинним діям, вдаючи для оточуючих дівчину останнього, о 5 годині 25 хвилин відкрила зовнішню кишеню сумки потерпілого та дістала звідти грошові кошти в загальній сумі 10 000 (десять тисяч) гривень та 100 (сто) доларів США (що станом на момент вчинення кримінального правопорушення відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют Національного банку України становить 4051 (чотири тисячі п`ятдесят одну) гривню 84 (вісімдесят чотири) копійки).

В подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи вищевказані грошові кошти при собі, відійшла від потерпілого та розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, чим завдала своїми діями ОСОБА_6 , майнову шкоду на загальну суму 14051 (чотирнадцять тисяч п`ятдесят одну) гривню 84 (вісімдесят чотири) копійки.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнала в повному обсязі. Підтвердила, викладені в обвинувальному акті обставини щодо подій кримінального правопорушення. Зазначила, що дійсно 23 червня 2024 року не пізніше 5 години 20 хвилин в приміщенні готелю «Sky Loft Hotel Kyiv by Rixwell International» за адресою: м. Київ, вул. Еспланадна, 17 помітила на кріслі сплячого ОСОБА_6 (з чоловічою сумкою при ньому). щодо якого в неї виник умисел на таємне викрадення його майна. Підтвердила, що вдаючи для оточуючих дівчину останнього, о 5 годині 25 хвилин відкрила зовнішню кишеню сумки потерпілого та дістала звідти грошові кошти в загальній сумі 10 000 (десять тисяч) гривень та 100 (сто) доларів США. Щиро розкаюється у вчиненому.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачена в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченої ОСОБА_4 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вирішуючи питання про призначення виду і міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості злочину, сукупність всіх обставин його вчинення та дані про особу обвинуваченої, яка повністю визнала свою вину, щиро каялась в скоєному, цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся, потерпілий не наполягав на призначенні покарання, пов`язаного виключно з позбавленням волі. Обвинувачена активно сприяла розкриттю злочину, шляхом надання викривальних показів.

Крім того суд враховує, що ОСОБА_4 , перебуває на третьому місяці вагітності, не зловживає спиртними напоями, офіційно не працевлаштована, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, дає критичну оцінку своїм діям.

Так, санкцією ч.4 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, що свідчить згідно ст. 12 КК України, про вчинення обвинуваченим тяжкого злочину.

З цього приводу суд враховує, що у відповідності до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої не встановлено.

Щодо наявності пом`якшуючих відповідальність обставин, суд, у відповідності до ст. 66 КК України, відносить щире каяття, вчинення кримінального правопорушення жінкою в стані вагітності.

З урахуванням викладеного, суд вважає за доцільне призначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.

Разом з тим, виходячи із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу і місця його вчинення, з урахуванням форми, ступеня вини, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченої до вчинення кримінального правопорушення, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, та характеризують поведінку останньої після вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних особливостей обвинуваченої, зокрема способу життя, характеризуючи її данні, вік, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, суд приходить до висновку, що вищенаведені обставини свідчать про можливість призначення покарання з іспитовим строком, оскільки на думку суду, перевиховання ОСОБА_4 ще можливе без ізоляції від суспільства, безпосередньо під наглядом державних органів влади.

Зазначене у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду про доцільність застосування до ОСОБА_4 положення ст. 75 та ст. 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком один рік з визначенням відповідних обов`язків судом, передбачених ч.1 ст. 76 КК України, оскільки таке покарання буде відповідати вимогам закону та особі винного.

Підсумовуючи все вище зазначене, суд вважає, що саме дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння нею нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, які відповідно до статті 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави - відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід не застосований до обвинуваченої

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 318, 322, 342-351, 358, 363-368 КПК України, ст. ст. 65-66, 75-77, ч. 4 ст. 185 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації на реєстрацію, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Речові докази:

- купюри номіналом 200 грн в кількості 6 (шість) штук на загальну суму 1200 грн., які поміщено до спецпакету 0050475 - повернути власнику - потерпілому ОСОБА_6

- оптичний диск з відеозаписами подій за 23.06.2024 р. - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається обвинуваченому і прокурору негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1