Справа № 192/718/24
Провадження № 1-кп/192/107/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2024 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в селищі Солоне Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000038 від 06.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, з базовою середньою освітою, офіційно не працюючого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, не перебуває на обліку військовозобов`язаних, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

встановив:

ОСОБА_5 02 березня 2024 року приблизно о 18 годині 30 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , керуючись раптово виниклим умислом, направленим на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, з корисливих мотивів, визначив предметом свого злочинного посягання належний знайомому ОСОБА_6 мобільний телефон марки «iPhone 5s 1/32 GB» imei НОМЕР_1 вартістю 1000 грн та під приводом здійснення телефонного дзвінка попросив надати йому телефон посилаючись на відсутність власного телефону та необхідність дзвінку у термінових справах та повернення телефону через декілька хвилин. ОСОБА_6 будучи введеним в оману передав свій мобільний телефон марки «iPhone 5s 1/32 GB» imei НОМЕР_1 ОСОБА_5 , який реалізуючи свій злочинний умисел з метою власної наживи взяв вищевказаний телефон та не маючи наміру його повертати з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись вищевказаним телефоном на власний розсуд спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на суму 1000 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю, пояснив що дійсно 02 березня 2024 року ввечері випивав зі знайомим ОСОБА_7 та попросив у нього телефон для здійснення дзвінку, коли отримав телефон пішов зі стадіону, ще випив та здав телефон в ломбард за 500 грн, потім тривалий час не бачив потерпілого, бо він переїхав до іншого села, тому нічого за телефон не сказав, а зустрівся з потерпілим лише в минулому місяці на роботі. Зазначив, що більше такого не повториться.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних про його особу. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у психіатра і нарколога не перебуває. Офіційно не працює. На обліку військовозобов`язаних за місцем реєстрації та проживання не перебуває, до лав ЗСУ не призивався. Раніше в силу ст. 89 КК України не судимий.

Обставин, що пом`якшують згідно зі ст. 66 КК України чи обтяжують згідно зі ст. 67 КК України покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Згідно з положеннями ст.ст. 65, 69-1 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, наведені дані про особу ОСОБА_5 який офіційно не працює, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують його покарання та визнання ОСОБА_5 своєї вини, приходить до висновку про те, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.190 КК України у виді громадських робіт, і саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлений.

Відповідно до ст.124 КПК України процесуальні витрати у розмірі 1514,56 грн за проведення судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-24/11900-ТВ від 19.03.2024 слід стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 не обирався. Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.

Строк покарання рахувати з початку його фактичного виконання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати сумі 1514,56 грн.

Речовий доказ мобільний телефон марки «iPhone 5s 1/32 GB» imei НОМЕР_1 переданий потерпілому ОСОБА_6 залишити в його розпорядженні.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч.2 ст.394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1