СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/8319/24
пр. № 1-кп/759/1182/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000099, внесеного 30 березня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Загальці Бородянського району Київської області, громадянина України, з повною середньою освітою, який офіційно не працює, одружений, пільг та утриманців не має, без визначеного місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Бородянського районного суду Київської області від 21 вересня 2018 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, 70 КК України на 4 роки позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; вироком Бородянського районного суду Київської області від 4 листопада 2020 року за ч. 3 ст. 185, 71 КК України на 5 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 20 грудня 2023 року на підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 12 грудня 2023 року умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 12 днів; вироком Святошинського районного суду м. Києва від 13 травня 2024 року за ч. 1 ст. 309, 71 КК України на 1 рік 9 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

встановив:

ОСОБА_3 30 березня 2024 року приблизно о 13 год. 40 хв., перебуваючи на зупинці громадського транспорту, що розташована в Святошинському районі м. Києва неподалік станції метро «Академмістечко» КП «Київський метрополітен», а саме на асфальті біля смітника побачив та підібрав згорток із прозорого полімерного матеріалу із вмістом 1 (однієї) таблетки білого кольору, а саме наркотичний засіб - метадон (фенадон). В цей час, у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу - метадон (фенадон) для особистого вживання без мети збуту.

Діючи умисно, з метою реалізації свого протиправного умислу, направленого на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу - метадон (фенадон), ОСОБА_3 підібрав вказаний згорток із прозорого полімерного матеріалу із вмістом 1 (однієї) таблетки білого кольору, а саме наркотичний засіб - метадон (фенадон), який помістив до нагрудної кишені одягненої на ньому куртки чорного кольору, тим самим незаконно придбав та розпочав незаконно зберігати його при собі для особистого вживання без мети збуту.

Продовжуючи свої протиправні дії, незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб - метадон (фенадон), пішки попрямував до станції метро «Академмістечко» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де того ж дня, тобто 30.03.2024 приблизно о 14 год. 00 хв., ОСОБА_3 у вестибюлі вказаної станції метро і був зупинений працівником поліції та на запитання щодо наявності речей, обіг яких обмежений або заборонений законом, повідомив, що у нагрудній кишені одягненої на ньому куртки чорного кольору знаходиться наркотичний засіб - метадон (фенадон), який він придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Після того, ОСОБА_3 був запрошений до кімнати поліції, де останнього було затримано, згідно ст. 298-2 КПК України протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення (проступку). В ході особистого обшуку ОСОБА_3 та в присутності двох понятих вилучено із нагрудної кишені одягненої на ньому куртки чорного кольору, згорток із прозорого полімерного матеріалу із вмістом 1 (однієї) таблетки білого кольору, що містить наркотичний засіб - метадон (фенадон) масою 0,022 г, яку ОСОБА_3 умисно незаконно придбав та зберігав, для власного вживання без мети збуту.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 винним себе визнав повністю та суду показав, що справді, за обставин, викладених в мотивувальній частині вироку, він 30 березня 2024 року приблизно о 13 год. 40 хв., перебуваючи на зупинці громадського транспорту, що розташована неподалік станції метро «Академмістечко» КП «Київський метрополітен», на асфальті біля смітника знайшов поліетиленовий пакетик з таблеткою метадону, які він з метою подальшого вживання сховав до нагрудної кишені куртки, в яку був одягнений. В подальшому, цього ж дня через невеликий проміжок часу у вестибюлі станції метро «Академмістечко» він був зупинений працівниками поліції, які в подальшому в присутності понятих вилучили зазначений наркотичний засіб.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинених кримінальних правопорушеннях доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, обставини вчинення кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні; обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він одружений, має повну середню освіту, офіційно не працює, без визначеного місця реєстрації, але має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий, вчинив злочин через невеликий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі умовно-достроково.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами є призначення покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, не вбачаючи підстав для призначення іншого виду покарання.

Оскільки ОСОБА_3 вказане кримінальне правопорушення вчинив до постановлення вироку Святошинського районного суду м. Києва від 13 травня 2024 року, суд вважає за необхідне остаточне покарання обвинуваченому призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 72 КК України.

З урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд обирає принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням правил, передбаченихч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду м. Києва від 13 травня 2024 року, більш суворим покаранням, призначеним даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня його фактичного затримання.

Речовий доказ по справі: наркотичний засіб метадон (фенадон) масою 0,022 г, який знаходяться на зберіганні у камері схову речових доказів Святошинського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 003142) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 3029 грн. 12 коп.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва, а засудженим протягом 30 днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1