Справа № 677/1275/24
Провадження № 1-кп/677/161/24
У Х В А Л А

іменем України

07 серпня 2024 року м. Красилів

Слідчий суддя Красилівського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ ВнП № 4 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000206 від 18 липня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВнП № 4 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000206 від 18 липня 2024 року.

Клопотання обґрунтовується тим, що у провадженні СВ ВнП № 4 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій перебуває кримінальне провадження № 0000206 від 18 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , який перебуває на обліку осіб, що вчинили домашнє насильство - «Кривдник» у ВнП №4 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, в порушення ст. 28 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий такому, що принижує його гідність поводженню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» у період з 13.05.2024 по 17.07.2024, за місцем спільного проживання із ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, систематично вчиняв домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_7 (особи, з якою перебуває у сімейних відносинах), що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя останньої.

Так, 13.05.2024, близько 18 год 43 хв, ОСОБА_5 , за адресою АДРЕСА_1 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_7 , яке виразилося в образах її нецензурною лайкою та образливими словами, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічного характеру ОСОБА_7 , за фактом вчинення якого постановою Красилівського районного суду Хмельницької області від 11.06.2024 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Надалі, 08.06.2024 о 11 год 27 хв, ОСОБА_5 , перебуваючи у АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_7 , яке виразилося в образах її нецензурною лайкою та образливими словами, внаслідок чого своїми діями міг завдати шкоду психологічному здоров`ю ОСОБА_7 , за фактом вчинення якого постановою Красилівського районного суду Хмельницької області від 12.06.2024 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Також, ОСОБА_5 продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на систематичне вчинення домашнього насильства, 10.06.2024 о 23 год 20 хв, перебуваючи за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_7 , яке виразилося в образах її нецензурною лайкою та образливими словами, внаслідок чого своїми діями міг завдати шкоду психологічному здоров`ю ОСОБА_7 , за фактом вчинення якого постановою Красилівського районного суду Хмельницької області від 21.06.2024 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Крім того, 17.07.2024, близько 13 год 50 хв, ОСОБА_5 , незважаючи на вжитті заходи впливу, продовжуючи свої протиправні діяння, спрямовані на вчинення домашнього насильства, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , будучи з ознаками алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_7 , яке виразилося в образах її нецензурною лайкою та образливими словами, погрозах фізичною розправою, чим завдав останній психологічних страждань у вигляді зниженого настрою, засмученості, емоційної вразливості, зниженого рівня впевненості в собі, внутрішньої напруги, підвищеному рівні ситуативної тривожності та страху, що були психотравмувальними та викликали погіршення якості життя ОСОБА_7

05 серпня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено паро підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування, а саме:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 17.07.2024, згідно якого прийнято заяву від ОСОБА_7 про вчинення домашнього насильства співмешканцем ОСОБА_5 ;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , яка показала, що її співмешканець ОСОБА_5 , упродовж травня-липня 2024 року, систематично вчиняє відносно неї домашнє насильство психологічного характеру;

- постановами Красилівського районного суду Хмельницької області від 11.06.2024, 12.06.2024 та 21.06.2024, згідно яких ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП;

- висновком судово-психіатричного експерта від 25.07.2024, згідно якого ситуації, які склалися між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 були психотравмувальними, викликали погіршення якості життя потерпілої, у ОСОБА_7 констатовано психологічні страждання у вигляді зниженого настрою, засмученості, емоційної вразливості, зниженого рівня впевненості в собі, внутрішньої напруги, підвищеному рівні ситуативної тривожності та страху;

- іншими доказами у своїй сукупності.

Також слідчий зазначає, що відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

?переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 2 років, а у відповідності до рішення Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а також у справі «Летельє проти Франції» зазначено, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув'язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу;

?незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні, зокрема з метою уникнення кримінальної відповідальності, зміни їх показів на свою користь, що може призвести до зміни ними показань або відмови від дачі показань у кримінальному провадженні, так як ОСОБА_5 знайомий із свідками та потерпілою, йому відомі їх адреси проживання;

?вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 будучи притягнутим до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.122 КК України за спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень співмешканці ОСОБА_7 , належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не стає, систематично вчиняє домашнє насильство відносно останньої, враховуючи неодноразові притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства;

Наявність вищевказаних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дають об`єктивні підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, що підтверджується матеріалами досудового розслідування та відомостями, що характеризують особу підозрюваного, з яких випливає, що ОСОБА_5 на даний час обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, за який, у разі визнання його винуватим, йому загрожує покарання у т.ч. у вигляді позбавленням волі на строк до двох років, у зв`язку з чим може здійснити вищевказані дії.

Також слідчий у клопотанні зазначає, що враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні систематичного домашнього насильства відносно потерпілої, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, що збільшує ризик потворного домашнього насильства, є необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 обмежувального заходу передбаченого п. 5. ч. 6 ст.194КПКУкраїни, а саме: направлення підозрюваного для проходження програми для кривдників.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання повністю підтримали, просили застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечували проти клопотання слідчого.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення учасників судового засідання, слідчий суддя робить наступні висновки.

Слідчим суддею встановлено, що провадженні СВ ВнП № 4 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій перебуває кримінальне провадження № 0000206 від 18 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1КК України відносно ОСОБА_5

05 серпня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

За такого, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення,передбаченого ст. 126-1 КК України, підтверджується матеріалами кримінального провадження.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом, за клопотанням прокурора.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194цього Кодексу.

Під час судового розгляду встановлено наявність передбачених законом обставин, які свідчать про необхідність застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування підстав звернення до слідчого судді з указаним клопотанням, прокурор в судовому засіданні посилався на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, указувала на те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оцінюючи зазначені прокурором ризики та доводи на їх підтвердження, слідчий суддя вважає їх доведеним.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків перед органами досудового розслідування,слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_5 найменш обтяжливого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, на строк до 05 жовтня 2024 року, тобто до закінчення строку досудового розслідування.

Водночас, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні систематичного домашнього насильства відносно потерпілої, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а також продовжує проживати разом із потерпілою, що збільшує ризик потворного домашнього насильства, є необхідність у застосуванні до підозрюваного обмежувального заходу передбаченого п. 5. ч. 6 ст.194 КПКУкраїни, а саме: направлення підозрюваного для проходження програми для кривдників, яка дасть змогу покращити взаємовідносини між потерпілою та підозрюваним, і як наслідок зменшити ризик вчинення нових фактів домашнього насильства.

Відповідно до наказу Міністерства соціальної політики України № 1434 від 01.10.2018 в Україні затверджено типову програму для кривдників. Цією типовою програмою передбачено комплекс заходів за результатами оцінки ризиків, спрямованих на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до власних вчинків та їхніх наслідків, до виконання батьківських обов`язків, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків. Мета цієї типової програми - зміна насильницької поведінки кривдника, формування соціально прийнятних норм і гуманістичних цінностей.

Відповідно до даного наказу Міністерства соціальної політики України №1434 організацію та виконання цієї типової програми, її проходження кривдниками забезпечують місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування відповідно до вимог статті 28Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно 8,9,10 пункту даного наказу кривдника може бути направлено на проходження цієї Типової програми на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством; також кривдник може брати участь у цій Типовій програмі за власною ініціативою на добровільній основі, заходи з організації та забезпечення проходження цієї Типової програми кривдниками проводяться на підставі інформації, отриманої відповідно до законодавства від суду, уповноваженого підрозділу органу Національної поліції України, в разі неприбуття кривдника для проходження цієї Типової програми або ухилення від її проходження без поважних причин суб`єкти, відповідальні за її виконання, повідомляють про це письмово протягом трьох робочих днів уповноважений підрозділ органу Національної поліції для вжиття відповідних заходів.

Виконання вказаної програми покладено на Красилівську міську раду.

Керуючись ст.ст. 32, 110, 131-132, 176 179, 193, 194, 369 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 процесуальні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3) Не відлучатися з м. Красилова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного відповідно до ч.6 ст.194 КПК України до 05 жовтня 2024 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, направити підозрюваного ОСОБА_5 для проходження програми для кривдників до Красилівської міської ради.

Копію цієї ухвали вручити підозрюваному після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1