Справа № 390/1299/23
Провадження № 1-кп/390/362/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2024 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000129 від 06.06.2023, стосовно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Розумівка Олександрівського району Кіровоградської області, громадянин України, з вищою освітою, одружений, пенсіонер, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

В провадженні Кіровоградського районного суду Кіровоградської області перебуває справа за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, за наступних обставин: приблизно 06.06.2023 (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 із застосуванням незаконного знаряддя лову - сіток рибальських, з метою таємного викрадення риби, належної ОСОБА_6 , прибув до ставка, розташованого на річці Лозоватка, на території села Степове Кропивницького району Кіровоградської області, який відповідно до договору оренди від 15.08.2022, укладеного з Первозванівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області, перебуває в оренді у ОСОБА_6 . Перебуваючи у вказаному місці, ОСОБА_4 з метою реалізації вказаного умислу встановив на вищезазначеному ставку незаконне знаряддя лову - три рибальські ліскові сітки. У подальшому 06.06.2023, у ранковий час доби (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення риби, належної ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з ціллю особистого самозбагачення, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій, усвідомлюючи наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що його злочинні дії не помічені сторонніми особами, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 52-1 Закону України «Про тваринний світ», п. 1 розділу IV «Правил любительського і спортивного рибальства», не маючи належного, законного дозволу власника на вилов риби, використовуючи заборонені знаряддя лову, ОСОБА_4 витягнув встановлені ним раніше, за вищевказаних обставин, рибальські ліскові сітки зі ставка на території АДРЕСА_2 та за допомогою вказаних сіток таємно викрав належну ОСОБА_6 свіжовиловлену рибу, а саме: свіжовиловлену рибу виду судак кількістю 13 штук, загальною вагою 7,8 кг, вартість якої відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи від 30.06.2023 №3039, становить 1228,50 грн; свіжовиловлену рибу виду товстолоб кількістю 1 штука, загальною вагою 0,8 кг, вартість якої відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи від 30.06.2023 №3039, становить 58,00 грн ; свіжовиловлену рибу виду карась кількістю 22 штуки, загальною вагою 7,2 кг, вартість якої відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи від 30.06.2023 №3039, становить 414,00 грн.

Після цього ОСОБА_4 викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 1700,50 грн.

Захисник адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття щодо ОСОБА_4 кримінального провадження за ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку із декриміналізацією.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час судового засідання просив закрити провадження за ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку із декриміналізацією.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення вказаного клопотання.

Суд, заслухавши думки сторін, дійшов таких висновків.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Водночас ч. 4 ст. 286 КПК України встановлено, що у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, то суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 6 ст.3 КК України встановлено норму, за якою зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року - для будь-якого платника податку.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та ті обставини, що відбулась декриміналізація інкримінованого ОСОБА_4 діяння на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09.08.2024 та має зворотну дію в часі, із врахуванням наданої обвинуваченим згоди на закриття кримінального провадження, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із частковою втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно із абзацом четвертим частини сьомої статті 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст.479-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з ч.3 ст.479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Суд вважає, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є у цьому випадку підставою для закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Отже, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2024 році становить 3028 грн (1514 х 2), а відтак суд вважає, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ОСОБА_4 діяння, оскільки відповідно до обвинувального акту сума викраденого майна становить 1700,50 гривень, то вказані дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за відповідними частинами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зважаючи на те, що обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження відносно нього, розуміє наслідки закриття провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає за необхідне клопотання задовольнити.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч.3 ст.479-2 КПК України та позицію обвинуваченого, який надав згоду на закриття кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 за ч. 4 ст.185 КК України підлягає закриттю на підставі п. 4-1 ч.1ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов не заявлено.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати (витрати на залучення експерта) за проведення товарознавчої експертизи у відповідності з вимогами ст.124 КПК України з обвинуваченого стягненню не підлягають та відносяться на рахунок держави.

З огляду на викладене, керуючись ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ст.ст.369-372, 479-2 КПК України, суд

постановив:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 у зв`язку із декриміналізацією - задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000129 від 06.06.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Скасувати арешт на надувний гумовий рибальський човен «Колібрі» з двома веслами, сітки рибальські (ліскові) у кількості 3 шт. з параметрами: вічко 50х50 мм, висота 1,8 м, довжина 50 м, вічко 50х50 мм, висота 1,8 м, довжина 50 м, вічко 25х25 мм, висота 1,8 м, довжина 50 м, та повернути власнику ОСОБА_4 .

Копію цієї ухвали направити до відділення поліції №2 Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст.51 КУпАП за вчинення діянь, кримінальне провадження щодо яких закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст.284 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1