н/п 1-кс/953/8614/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання начальника Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0001352 від 23.11.2024, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

25.11.2024 о 10:55 год. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання начальника Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про накладення арешту на автомобіль «ВАЗ 2108» р.н. НОМЕР_1 номер кузова: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вилученим майном до скасування у встановленому КПК України порядку. Місцем зберігання автомобіля «ВАЗ 2108» р.н. НОМЕР_1 визначити спеціальний майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів ЦЗ ГУНП в Харківській області, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 107.

На обґрунтування клопотання прокурор вказує, що СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001352 від 23.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 23.11.2024, близько 12.45, на 546 км + 27 м. автодороги «Київ-Харків-Довжанський», а саме в районі с. Клугино-Башкирівка Чугуївського району Харківської області, сталося зіткнення автомобіля «FORD RENDGER» р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 (військовослужбовця ЗСУ), з автомобілем «ВАЗ 2108» р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 . Внаслідок даної ДТП, водій та пасажир автомобіля «ВАЗ 2108» р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 загинули на місці пригоди, а пасажирам автомобіля «ВАЗ 2108» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 спричинено тяжке тілесне ушкодження.

23.11.2024 проведено огляд місця ДТП на 546 км + 27 м. автодороги «Київ-Харків-Довжанський», а саме в районі с. Клугино-Башкирівка Чугуївського району Харківської області, у ході чого на кузові автомобіля «ВАЗ 2108» р.н. НОМЕР_1 виявлено сліди механічних пошкоджень, які утворились внаслідок ДТП. В ході огляду автомобіль «ВАЗ 2108» р.н. НОМЕР_1 вилучено й направлено для зберігання на спеціальний майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів ЦЗ ГУНП в Харківській області, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 107.

Як вказує прокурор, згідно положень ст. 98 КПК України, автомобіль «ВАЗ 2108» р.н. НОМЕР_1 є речовим доказом, оскільки зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того, в рамках даного досудового розслідування будуть призначені автотехнічні експертизи, об`єктом дослідження яких буде автомобіль «ВАЗ 2108» р.н. НОМЕР_1 .

Таким чином, з метою зберігання речових доказів відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України виникла необхідність у арешті автомобіля «ВАЗ 2108» р.н. НОМЕР_1 номер кузова: НОМЕР_2 .

Крім того, як вказує прокурор, необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю збереження речових доказів, а завданням арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речових доказів.

В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання (а.с. 13). При цьому, відповідно до матеріалів клопотання, прокурор просив розглядати дане клопотання без його участі.

Крім того, 26.11.2024 старшим слідчим ВРЗуСТ СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_10 до канцелярії суду було подано рапорт, згідно якого, власник вилученого автомобіля «ВАЗ 2108» р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 загинув у вересні 2024 року, під час виконання покладених на нього обов`язків військовослужбовця ЗСУ (а.с.14).

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника автомобіля та прокурора.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001352 від 23.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України (а.с. 3).

23.11.2024 у період часу з 17:15 по 21:45 в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, було виявлено та вилучено автомобіль «ВАЗ 2108» р.н. НОМЕР_1 номер кузова: НОМЕР_2 (а.с. 4-10).

Клопотання про арешт майна подано до канцелярії суду 25.11.2024 о 10:55 год.(а.с. 1).

Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Таким чином, прокурором дотримано вимоги закону щодо звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням про арешт майна до суду.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Постановою старшого слідчого ВРЗуСТ СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_10 від 23.11.2024 - автомобіль «ВАЗ 2108» р.н. НОМЕР_1 номер кузова: НОМЕР_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001352 від 23.11.2024 (а.с. 11а).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на користування майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Прокурором доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Так, вилучене майно, яке зазначено в клопотанні прокурором, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити відчуження, розпорядження та користування автомобілем «ВАЗ 2108» р.н. НОМЕР_1 номер кузова: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку.

З огляду на неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0001352 від 23.11.2024, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль «ВАЗ 2108» р.н. НОМЕР_1 номер кузова: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування, - до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку.

Місцем зберігання автомобіля «ВАЗ 2108» р.н. НОМЕР_1 номер кузова: НОМЕР_2 ,визначити відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104, а саме спеціальний майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів ЦЗ ГУНП в Харківській області, розташований за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 107.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1