КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/6001/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2024 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , вирішуючи питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргоюпредставника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 28 серпня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 28 серпня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту нерухомого майна - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що був накладений ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 31 травня 2024 року у кримінальному провадженні №0001725.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник власника майна ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 28 серпня 2024 року та постановити нову ухвалу, якою скасувати арешт нерухомого майна - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що був накладений ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 31 травня 2024 року у кримінальному провадженні №0001725.

17 вересня 2024 року до Київського апеляційного суду із Дарницького районного суду міста Києва надійшли матеріали судового провадження за клопотанням ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001725.

Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали судового провадження, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити, з таких підстав.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано параграфом 2 Глави 26 КПК України.

Відповідно до частини 3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, та визначено, що інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Згідно із п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України, до цього переліку відносяться ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову в ньому.

Ухвали слідчого судді про відмову в скасуванні арешту майна, постановлені в порядку ст. 174 КПК, до цього списку не відносяться. При цьому відмова у скасуванні арешту майна не позбавляє особу права звернутися до суду з повторним клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України як на досудовому розслідуванні, так і під час судового провадження.

Таким чином, зазначеними нормами кримінального процесуального законодавства не передбачено оскарження у апеляційному порядку ухвал слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

Вказане узгоджується з висновком щодо правозастосування положень п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК у взаємозв`язку зі статтями 170, 173, 174 КПК, викладеним Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеною в постанові від 20 травня 2024 року в справі № 712/191/23 (провадження № 51-3208 кмо 23), в якій зазначено, що ухвали слідчого судді про повне або часткове скасування арешту майна та про відмову в скасуванні арешту майна, постановлені в порядку ст. 174 КПК, апеляційному оскарженню не підлягають.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.

Частина 4 статті 399 КПК України визначає не право, а обов`язок суду апеляційної інстанції відмовити у відкритті провадження, тому що законом визначено чіткий перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню, і не надає можливості діяти вибірково щодо кожного конкретного випадку.

Оскільки чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у скасуванні арешту майна, постановленої у порядку ч. 1 ст. 174 КПК України, вважаю, що підстави для відкриття провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 відсутні.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 309, 376, 392, 399 КПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 28 серпня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_2