Провадження № 1-кп/344/1116/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з: ОСОБА_2 ,

за участі прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився та проживає у АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , громадянин України, студент 3-го курсу Прикарпатського національного університету імені ОСОБА_6 , неодружений, раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296 та ч.4 ст.296 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, групою осіб, а також вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, групою осіб та із застосуванням предмета, спеціально пристосованого та заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Злочини вчинено за наступних обставин.

Так, 05.01.2024 близько 22 год 50 хв, особа матеріали щодо якої виділено в окреме провадження(надалі особа-1), ОСОБА_5 та особа матеріали щодо якої виділено в окреме провадження(надалі особа-2), перебуваючи неподалік ресторану «Pasage Gartenberg», що по АДРЕСА_3 побачили ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які проходили повз.

Після цього, особа-2, діючи умисно, ігноруючи загальноприйняті правила поведінки та моралі, з метою грубого порушення громадського порядку та з мотивів явної неповаги до суспільства, бажаючи настання конфлікту зачепив плечем ОСОБА_8 . Після цього ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 зупинилися, а особа-1, ОСОБА_5 та особа-2 підійшли до них та почали безпідставно висловлюватись нецензурною лайкою в їх адресу.

Прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві під час перебування в громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі, бажаючи самоствердитися за рахунок приниження інших осіб, з хуліганських спонукань, у присутності сторонніх осіб, особа-2 умисно наніс один удари кулаком лівої руки в ділянку обличчя ОСОБА_8 .

Водночас особа-1 та ОСОБА_5 , будучи об`єднаними єдиним злочинним умислом на вчинення хуліганських дій відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , діючи умисно, групою осіб, перебуваючи в громадському місці, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи вседозволеність та явну неповагу до встановлених в суспільстві правил і норм поведінки, діючи з особливою зухвалістю, підбігли до ОСОБА_7 та розпочали наносити йому удари кулаками в обличчя, в результаті чого ОСОБА_7 відчув фізичну біль та впав на землю. Особа-1, діючи умисно та з особливою зухвалістю, продовжив наносити численні удари кулаком правої руки в ділянку голови ОСОБА_7 , а ОСОБА_5 умисно та з особливою зухвалістю, продовжив наносити численні удари правою ногою в ділянку тулуба ОСОБА_7 , який лежав на землі та не чинив будь-якого опору. В цей час Особа-2 продовжував наносити удари кулаками обох рух в ділянку голови та тулуба ОСОБА_8 .

Надалі, Особа-2 спільно із ОСОБА_5 , будучи об`єднаним єдиним злочинним умислом на вчинення хуліганських дій, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві під час перебування в громадському місці, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі, бажаючи продемонструвати свою зверхність та принизити інших осіб, підбігли до ОСОБА_7 , який на той час вже підвівся, та почали наносити удари кулаками рук в різні ділянки його тіла, після чого останній знову впав на землю.

Самоствердившись на фоні приниження та побиття ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Особа-1, ОСОБА_5 та Особа-2 покинули місце вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.296 КК України.

Окрім цього, 06.01.2024, близько 19 год 50 хв, Особа-1 спільно з Особа-2, обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 перебували неподалік Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника, що по вул. Шевченка, 57, в м. Івано-Франківську де побачили ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та інших невстановлених в ході досудового розслідування осіб, які також перебували на території вказаного навчального закладу.

Після цього Особа-1 діючи умисно, спільно з Особа-2 та ОСОБА_5 , ігноруючи загальноприйняті правила поведінки та моралі з метою грубого порушення громадського порядку та з мотивів явної неповаги до суспільства, маючи при собі в руках предмети схожі на пістолети, які вони заздалегідь заготовили для нанесення тілесних ушкоджень, бажаючи самоствердитися за рахунок приниження інших осіб, з хуліганських спонукань, направилися через вхідні ворота на територію ІНФОРМАЦІЯ_2 , що по АДРЕСА_4 , де погрожуючи застосуванням предметів схожих на пістолети, розпочали словесний конфлікт з ОСОБА_7 .

В ході словесного конфлікту Особа-1, діючи умисно, спільно з Особа-2 та ОСОБА_5 , перебуваючи в громадському місці на територію ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи вседозволеність та явну неповагу до встановлених в суспільстві правил і норм поведінки, з особливою зухвалістю, бажаючи самоствердитися за рахунок приниження інших осіб, з хуліганських спонукань, у присутності сторонніх осіб, розпочали шарпати за одяг ОСОБА_7 та наносити йому удари кулаками рук по тілу, спричинивши тим самим йому фізичну біль. Проте, коли вони зрозуміли, що останній захищається і в них немає змоги спричинити йому значних тілесні ушкодження руками, Особа-1, Особа-2 та ОСОБА_5 використовуючи предмети схожі на пістолети, які вони заздалегідь заготовили для нанесення тілесних ушкоджень, здійснили ряд пострілів в напрямку ОСОБА_7 та інших присутніх осіб.

При цьому, Особа-2 використовуючи дев`ятизарядний револьвер «EKOL Viper 4,5» № НОМЕР_1 , споряджений револьверними патронами Флобер кільцевого запалювання калібру 4 мм, здійснив один постріл в груди ОСОБА_7 , внаслідок чого наніс йому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент спричинення.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.296 КК України.

26 червня 2024 року між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю його захисника адвоката ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості. В даному кримінальному провадженні всі потерпілі, надали прокурору письмову згоду на укладення ним вказаної угоди та звернулись до суду з письмовими заявами про підтримання наданих прокурору заяв.

У судовому засіданні сторона обвинувачення та сторона захисту заявили клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості та постановлення вироку на підставі угоди.

Прокурор в судовому засіданні суду пояснив, що є всі підстави затвердити угоду про визнання винуватості та ухвалити вирок на підставі угоди про визнання винуватості в судовому засіданні.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вказав, що вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнає повністю та погоджується з інформацією, що відображена в обвинувальному акті, угоду про визнання винуватості підписав добровільно та на нього ні прокурор чи захисник не тиснув, щодо підписання угоди про визнання винуватості, просив суд винести вирок на підставі угоди.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 суду пояснила, що всіма учасниками зі сторони захисту добровільно підписано угоду про визнання винуватості, просила суд ухвалити вирок на підставі даної угоди.

Суд розглянувши у засіданні угоду вважає за можливе її затвердити, постановити вирок й призначити обвинуваченим узгоджене сторонами покарання з наступних підстав.

Відповідно до ст.468КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України,угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена упровадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

В п.3 ч.4 ст.469 КПК України крім іншого зазначено, що у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно з ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого та нетяжкого злочину, а тому, виходячи з положень ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості при викладених вище обставинах може бути укладена.

На виконання вимог п.3 ч.4 ст.469 КПК України прокурором надано письмові згоди на укладення угоди від всіх потерпілих, а отже в даному кримінальному провадженні прокурор наділений правом на укладення угоди про визнання винуватості.

Надана суду угода відповідає вимогам, які ставляться до угоди про визнання винуватості, що передбачені ст.472 КПК України, в тому числі щодо міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Обставин, які б вказували на необхідність відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

При цьому суд упевнився, що обвинувачені цілком розуміють права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковано згідно обвинувального акту та угоди про визнання винуватості за ч.2 ст.296 та ч.4 ст.296 КК України.

Крім того судом встановлено, що сторона обвинувачення та сторона захисту в угоді про визнання винуватості від 26 червня 2024 року за вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України погодили покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 10 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170000 (сто сімдесят тисяч) грн., а за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України погодили покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 15 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255000 грн (двісті п`ятдесят п`ять тисяч) грн.

У відповідності до ст.70 КК України, сторонами, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, погоджено призначення ОСОБА_5 остаточного покарання за сукупністю злочинів у виді штрафу в розмірі 15 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255000 грн (двісті п`ятдесят п`ять тисяч) грн.

Відповідно до частини 1 статті 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК, суд дійшов висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується особа. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК.

Таким чином, під час судового засідання встановлені законні підстави для затвердження угоди і призначення узгодженого сторонами покарання.

Обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання скасування арешту майна, процесуальних витрат та вирішення долі речових доказів у даному кримінальному провадженні не вирішується.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475,615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 червня 2024 року між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.296 та ч.4 ст.296 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст.296 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України - у виді штрафу в розмірі 10 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170000 (сто сімдесят тисяч) гривень;

- за ч.4 ст.296 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України - у виді штрафу в розмірі 15 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255000 (двісті п`ятдесят п`ять тисяч) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді штрафу в розмірі 15 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255000 (двісті п`ятдесят п`ять тисяч) гривень.

Обраний щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді застави - до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Після набрання вироком законної сили заставу у розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, що внесена заставодавцем ОСОБА_26 (код платника НОМЕР_2 ) за обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01.03.2024 року, справа № 344/3631/24 - повернути заставодавцю.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору в день його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено лише з підстав, передбачених у ч.4 ст.394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий суддя ОСОБА_1