Справа № 638/6027/23
Провадження № 1-кп/638/828/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові клопотання прокурора, подане в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000138 від 25 вересня 2022 року, про продовження строків застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000138 від 25 вересня 2022 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

25.01.2023 року ухвалою Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 23.03.2023 року.

21.03.2023 року ухвалою Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 23.04.2023 року.

20.04.2023 року ухвалою Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 22.06.2023 року, включно.

19.06.2023 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 18.08.2023 року, включно.

10.08.2023 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 09.10.2023 року, включно.

04.10.2023 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 03.12.2023 року, включно.

27.11.2023 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 27.01.2024 року, включно.

17.01.2024 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 17.03.2024 року, включно.

06.03.2024 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 04.05.2024 року, включно

16.04.2024 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 14.06.2024 року, включно.

05.06.2024 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 04.08.2024 року, включно.

25.07.2024 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 22.09.2024 року, включно.

16.09.2024 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 14.11.2024 року, включно.

12.11.2024 прокурором через канцелярію суду подано клопотання, яке вручене обвинуваченому та захиснику, про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Клопотання прокурора обгрунтовано наявністю ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: останній через тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування, суду, зокрема, на території Російської Федерації, чи тимчасово окупованих територіях України.

Прокурор зазначив, що застава у розмірі, визначеному положеннями п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України для особливо тяжкого злочину, не здатна забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Відповідно до положень ст. 183 КПК України передбачено право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час дії воєнного стану, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109 - 114-2, 258, 258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України. Також акцентував увагу суду, що обвинувачений може продовжити вчиняти незаконну діяльність, після чого залишити територію України.

З урахуванням неможливості запобігання вищенаведеному ризику, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів стосовно ОСОБА_5 не вбачається, тому прокурор просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 , приймаючий участь в режимі відеоконференції, проти задоволення клопотання заперечував, вважаючи ризики, на які посилається прокурор, недоведеними, вказав на наявність в обвинуваченого матері інваліда 2 групи та батька, котрий переніс інфаркт, внаслідок чого батьки потребують допомоги. Просив змінити підзахисному запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Суд, розглянувши клопотання прокурора, врахувавши позиції сторін, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Суд зазначає, що доцільність продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції» оскільки у разі доведеності вини обвинуваченого передбачено можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк, що може викликати загрозу втечі обвинуваченого.

Вирішуючи питання про задоволення чи відмову у задоволенні клопотання прокурора суд також виходить з принципу верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином та карається позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років.

Приймаючи до уваги ризики, які продовжують існувати, конкретні обставини кримінального провадження, той факт, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, за вчинення якого можливе призначення покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, а також характер та ступінь суспільної небезпечності вказаного кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про неможливість застосування обвинуваченому іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Суд зазначає, що доведеним є ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, відповідно до якого обвинувачений, розуміючи складність проведення досудового розслідування, зокрема в умовах дії воєнного стану, усвідомлюючи неможливість повного контролю державною владою кордонів та території України в умовах збройної агресії Російської Федерації проти України, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, зокрема на території Російської Федерації чи тимчасово окупованих частинах території України.

Суд враховує відомості про особу обвинуваченого, проте, вказані обставини не спростовують висновку суду про неможливість запобігти зазначеним вище ризикам у разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

Даних щодо неможливості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я суду не надано.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Судом при вирішенні питання щодо продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого, враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винним в вчиненні вказаного кримінального правопорушення, обставини, що характеризують обвинуваченого, та вважає, що ризик, який передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду є доведеним, у даному випадку не зменшився та продовжує існувати.

Крім того, суд зазначає, що застава у розмірі, визначеному п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України для особливо тяжкого злочину, не здатна забезпечити виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язків.

Положеннями ст. 183 КПК України передбачено право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час дії воєнного стану, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109 - 114-2, 258 - 258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Таким чином, суд доходить висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_5 без права внесення застави.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183,184, 194-199, 314-316 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строків застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор», обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 10 січня 2025 року включно, без права внесення застави.

Визначити строк дії ухвали в частині продовження строку тримання обвинуваченого під вартою до 10 січня 2025 року, включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт відмовити.

У судовому засіданні оголосити перерву до 10 години 00 хвилин 12 грудня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з моменту її проголошення.

Ухвалу складено та проголошено 12 листопада 2024 року.

Головуючий