СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1737/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року місто Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві судове засідання у кримінальному провадженні за № 0002770 від 31.08.2024, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який здобув середньо-спеціальну освіту, неодружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 27.12.2023 Оболонським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком на 1 рік,

- 17.10.2024 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначено остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 1 місяць,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 28.08.2024 у невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись на території Святошинського району м. Києва, проходив повз будинок АДРЕСА_3 у якому розміщується «Церква Христова», скориставшись тим, що двері, які ведуть на територію не були зачинені, зайшов всередину та направився до підвального приміщення з метою пошуку майна, яким можна було б заволодіти для особистого збагачення.

В подальшому, маючи на меті заволодіти чужим майном, ОСОБА_3 підійшов до сходів, що ведуть до підвального приміщення, спустився вниз, де звернув увагу на велосипед, який стояв біля стіни ліворуч від входу до приміщення підвалу, та не маючи офіційного місця роботи та інших джерел доходів, відчуваючи потребу в грошових коштах, усвідомлюючи, що в країні введено воєнний стан, раптово вирішив заволодіти вказаним чужим майном, з метою подальшого обернення його на свою користь та особистого збагачення.

З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , переконавшись в тому, що поруч немає сторонніх осіб та його дії залишаться непоміченими, взяв до рук велосипед марки «SPRINT Zigzag X2P» жовтого кольору, серійний номер НОМЕР_1, вартістю 3612 грн., що належить ОСОБА_5 , після чого швидко направився на вихід з території будинку розпорядившись викраденим чужим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 3612 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і послідовно надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. Просив його суворо не карати.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини, щиросердному розкаянні; обставину, яка пом`якшує та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий, вчинив новий злочин в період іспитового строку.

З огляду на викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами можливо тільки в умовах ізоляції обвинуваченого від суспільства і тому обирає покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, встановленої для даного виду покарання, не вбачаючи підстав для можливості його виправлення без реального відбування покарання або застосування більш м`якого виду покарання.

Враховуючи, що ОСОБА_3 вказане кримінальне правопорушення вчинив до постановлення вироку Святошинського районного суду м. Києва від 17.10.2024, остаточне покарання слід призначити за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, а саме шляхом часткового складання призначених покарань, у відповідності до положень ст. 72 КК України менш суворий вид покарання у виді обмеження необхідно перевести в більш суворий у виді позбавлення волі із співвідношення - одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі. У строк покарання зарахувати строк його перебування під вартою за попереднім вироком за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання про речові докази та судові витрати слід вирішити у відповідності до ст.ст. 100, 124 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 та п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання, призначене вироком Святошинського районного суду міста Києва від 17.10.2024, перевівши менш суворий вид покарання в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення - одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його фактичного затримання, а саме з 18.09.2024, зарахувавши у строк покарання строк попереднього ув`язнення.

Речові докази:

- велосипед "SPRINT" Zigzag, переданий на зберігання до камери схову речових доказів Святошинського УП ГУНП у м. Києві, квитанція №5046 - повернути ОСОБА_6 за належністюю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави відшкодування судових витрат за проведення експертизи №4353/24 від 12.09.2024в сумі 320 грн. 00 к.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1