УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2024 м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою м. Київ, вул. М.Кривоноса, 25 клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУНП у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002302 від 02.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Випасне, Білгород-Дністровського району, Одеської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 05.06.2019 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у вигляді 8 років 5 місяців позбавлення волі, умовно-достроково звільнений від подальшого відбування покарання 10.06.2024 року,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0002302 від 02.08.2024, яке відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Підозрюваний доставлений під вартою.

Документом, що підтверджує надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, є розписка, що міститься в матеріалах справи (а.с. 74).

Подане клопотання обґрунтовується тим, що з 19.06.2024 по теперішній час ОСОБА_5 є стрільцем стрілецького спеціалізованого відділення стрілецького спеціалізованого взводу стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону у військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України.

Згідно зі ст. 178 Цивільного кодексу України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності невстановлена судом

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 год 30 хв 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який діє до цього часу.

Будучи військовослужбовцем ОСОБА_5 , окрім вищенаведеного, згідно з вимогами ст. ст. 11, 12, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Однак, всупереч вищенаведеним нормативно-правовим актам ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, приблизно о 15 годині 00 хвилин 02.08.2024, перебуваючи поряд із зупинкою громадського транспорту «вул. Володимира Бражка», що поряд із адресою: м. Київ, пр.-т. Валерія Лобановського, 114 , познайомився із раніше невідомим йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якого був при собі рюкзак із речами.

У подальшому ОСОБА_5 запропонував разом вжити алкогольні напої, на що ОСОБА_7 погодився та вони разом зайшли до магазину « Фора », що за адресою: м. Київ, вул.. Ясна, 8 , де придбали горілку.

Після цього, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 відійшли в лісопаркову зону, що поряд із вищевказаним магазином «Фора» та разом розпивали алкоголь, а саме горілку.

У цей момент, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на особисте збагачення за рахунок відкритого викрадення майна ОСОБА_7 , вчиненого в умовах воєнного стану, а саме рюкзака з речами, які належали останньому та який стояв на землі поряд із ними.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, приблизно о 16 годині 00 хвилин 02.08.2024, ОСОБА_5 відкрито для ОСОБА_7 взяв рюкзак останнього та почав відходити від місця, де вони перебували.

Після цього, ОСОБА_7 висловив вимогу до ОСОБА_5 щодо повернення належного йому майна, на що останній не відреагував та почав втікати, утримуючи про собі рюкзак потерпілого, у якому знаходились наступні речі: мобільний телефон марки «Moto g54 5G» імеі 1: НОМЕР_2 , імеі 2: НОМЕР_3 , вартістю 8000 гривень, гаманець чорного кольору з грошовими коштами у сумі 3700 гривень, портативний зарядний пристрій (павербанк) марки «Xiaomi» 20000mAh, вартістю 1000 гривень, бездротові навушники марки «Pixus», вартістю 500 гривень, та іншими речами, які не становлять матеріальної цінності для потерпілого.

Всього, ОСОБА_5 своїми умисними діями завдав ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 13200 гривень 00 копійок.

02.08.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

03.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

У прохальній частині клопотання слідчим зазначено про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У разі визначення застави, відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, просить призначити заставу в розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Під час судового розгляду прокурор підтримав подане клопотання, уточнивши, що просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, вказавши на необгрунтованість підозри та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Просив відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника, просив відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішення питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею оцінено долучені до матеріалів клопотання докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність у своєму взаємозв`язку з точки зору достатності для прийняття рішення.

Слідчим суддею встановлено, що Солом`янським УП ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0002302 від 02.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, в якому 03.08.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України (витяг з ЄРДР а.с. 7, протокол затримання ОСОБА_5 від 02.08.2024 а.с. 26-30, повідомлення про підозру від 03.08.2024 року а.с. 65-70).

Отже, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану, яке за класифікацією кримінальних правопорушень відносить до категорії тяжких злочинів.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 України.

Зокрема, обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України підтверджується долученими до матеріалами клопотання доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчиненне кримінальне правопорушення від 02.08.2024 (а.с. 9-10), протоколом огляду місця події від 02.08.2024 (а.с. 11- 14), протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 02.08.2024 (а.с. 15-18), рапортом оперативного працівника про виявлення та затримання ОСОБА_5 (а.с. 22), протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.08.2024 (а.с. 26-30), протоколом допиту підозрюваного від 03.08.2024 (а.с. 33-35), протоколом перегляду відеозапису від 03.08.2024 з фототаблицями (а.с. 48-64), повідомленням про підозру від 03.08.2024 (а.с. 65-70) та іншими матеріалами клопотання в їх сукупності.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Під час судового розгляду клопотання встановлено існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки з моменту повідомлення ОСОБА_5 про підозру пройшов незначний проміжок часу, він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, тому з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення, може переховуватися від слідства та суду.

Крім того, про можливість його переховування свідчить факт, що 10.06.2024 року ОСОБА_5 ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси (а.с. 39-42) був звільнений від подальшого відбування покарання умовно-достроково на 2 роки 10 місяців 1 день невідбутого строку покарання у вигляді позбавлення волі, для проходження військової служби за контрактом та йому було роз`яснено, що у разі вчинення ним протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення, суд призначає покарання за правилами, передбаченими ст..ст. 71,72 КК України.

19.06.2024 року ОСОБА_5 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у збройних Силах України на посадах рядового складу (а.с. 43-47) та призначений на посаду стрільця стрілецького спеціалізованого відділення стрілецького спеціалізованого взводу стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону у військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно повідомлення №2988 від 30.07.2024 року відділення поліції №1 (Липці) Хруп №2 ГУНП в Харківській області, ОСОБА_5 залишив місце несення служби та зник в невідомому напрямку, що свідчить про те, що він також може переховуватись від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Перевіряючи наявність ризику незаконного впливу на потерпілого, слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками або потерпілими у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

Отже, на переконання слідчого судді, ризик впливу на потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків чи потерпілого та дослідження їх судом, а тому вважажє ризик доведеним.

Крім того, ОСОБА_5 буде отримувати копії документів, з яких йому стане відомо місце проживання потерпілого.

Також, ОСОБА_5 раніше був засудженим за вчинення кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи та з метою зміни потерпілим показань зможе чинити на нього тиск.

Одночасно, у слідчого судді є достатні підстави вважати щоОСОБА_5 перебуваючи на волі може вчинити і інші кримінальні правопорушення, ураховуючи його судимість та схильність до скоєння злочинів.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше судимий, військовослужбовець за контрактом, характер та обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке відноситься до тяжкого злочину, тому з урахуванням наявних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який забезпечить його належну процесуальну поведінку та зможе запобігти ризикам, інсування яких в повній мірі доведено в судовому засіданні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

З огляду на викладене, слідчий суддя при визначенні розміру застави, бере до уваги характер та обставини кримінального правопорушення, його класифікацію, особу підозрюваного, його матеріальний стан, та вважає необхідним відповідно до п.3 ч. 5 ст. 182 КПК України визначити заставу в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працезданих осіб, що з урахуванням положень "ЗУ Про Державний бюджет України на 2024 рік" в перерахунку становить 80х3028 грн.00 коп.- 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок.

Обставин, які б свідчили про завідомо непомірний розмір застави, слідчим суддею не встановлено.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що уточнене в судовому засіданні клопотання прокурора стосовно застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави підлягає частковому задоволенню, а відтак клопотання захисника підозрюваного задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 202, 206, 207, 208, 209, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - адвоката ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_5 не пов`язаного з триманням під вартою - відмовити.

Клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУНП у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002302 від 02.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк дії цієї ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчується о 21 год. 50 хв. 03 жовтня 2024 року.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок, який може бути внесений як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: Банк отримувача коштів: ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача (МФО): 820172; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26268059; Рахунок отримувача: UA1012089; призначення платежу: «застава за … (П.І.Б.), … (дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно з ухвалою …(назва суду)… від … (дата ухвали)… по справі №…, кримінальне провадження №….», та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 05.10.2024 року, включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Солом`янського районного суду м. Києва.

З моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а підозрюваним - з моменту отримання копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1