Справа № 738/1832/24
№ провадження 1-в/738/179/2024
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2024 року м. Мена

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складi:

суддi - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi спільне подання Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» та Спостережної комісії Менської міської ради про умовно - дострокове звiльнення вiд відбування покарання засудженого ОСОБА_2 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

В С Т А H О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою.

Державна установа «Менська виправна колонія (№91)» та Спостережна комiсiя Менської міської ради подали до суду спільне подання про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_2 , яке обґрунтоване тим, що він за час відбування покарання в місцях позбавлення волі мав одне стягнення, яке на даний час погашене, має два заохочення, відбув 2/3 частини призначеного судом строку покарання, враховуючи висновок ступеня виправлення, своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому є всі підстави для застосування до нього пільги, передбаченої ст.81 КК України.

Виклад позиції учасників судового розгляду.

Представники Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» та Спостережної комісії Менської міської ради в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду подання повідомлялися належним чином.

Засуджений ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить подання задовольнити, справу розглянути без його участі.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення подання.

Встановлені судом обставини.

Вироком Менського районного суду Чернігівської області від 23 жовтня 2019 року ОСОБА_2 засуджено за ч.1, 2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, що є його особистою власністю.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 24 вересня 2020 року вирок Менського районного суду Чернігівської області від 23 жовтня 2019 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року змінено в частині засудження ОСОБА_2 за ч.2 ст.309 КК України. Дії ОСОБА_2 з ч.2 ст.309 КК України перекваліфіковані на ч.1 ст.309 КК України, в іншій частині судові рішення залишені без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислюється з 10 лютого 2019 року.

Отже, на час розгляду подання ОСОБА_2 відбув більше 2/3 частини призначеного судом покарання.

З характеристики засудженого та матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_2 в місцях позбавлення волі знаходиться з 14 лютого 2019 року.

За час перебування в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» режим тримання не порушував, розпорядок дня виконував, стягнень та заохочень не мав, до суспільно корисної праці не залучався.

В ДУ «Менська ВК (№91)» відбуває покарання з 15 квітня 2020 року, де з 04 травня 2020 року по 05 травня 2021 року перебував на профілактичному обліку, як засуджений, який схильний до суїциду, а з 09 вересня 2022 року по 10 лютого 2023 року перебував на профілактичному обліку засуджених, які схильні до вчинення злісного порушення встановленого порядку відбування покарання. Встановленого порядку відбування покарання дотримується, розпорядок дня виконує.

На підставі договору цивільно-правового характеру №20 від 16 лютого 2022 року по 31 січня 2023 року був залучений до суспільно корисної праці на швейній дільниці підприємства, до поставлених перед ним завдань та покладених на нього обов`язків ставився байдуже. На підставі договору цивільно-правового характеру №172 від 01 лютого 2023 року засуджений залучався до суспільно корисної праці на швейній дільниці підприємства, до поставлених завдань ставився задовільно. На даний час не працевлаштований. Залучається до виконання робіт з благоустрою установи, бере активну участь у ремонтно-відновлювальних роботах. Заходи вихованого та культурно-масового характеру, які проводяться в установі та відділенні відвідує, реагує на них позитивно. Залучений до програми диференційованого впливу на засуджених «Фізкультура та спорт», яку реалізовує за планом.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_2 за весь час відбування покарання в місцях позбавлення волі отримав одне стягнення (14 липня 2022 року за зберігання забороненого предмету (мобільного телефону)), яке на даний час погашене в установленому законом порядку; та два заохочення: 14 березня 2023 року - за активну участь у проведенні ремонтних робіт, та 05 червня 2024 року за активну участь у проведенні ремонтно-відновлювальних робіт.

Згідно з висновком щодо ступеня виправлення засудженого, складеного щодо ОСОБА_2 , з використанням матеріалів особової справи та підсистеми «КАСАНДРА», отриманим внаслідок аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи, засуджений отримав 66 бали, що вказує на те, що він став на шлях виправлення (довів свого виправлення) та може бути представлений до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або умовно-дострокового звільнення.

Згідно з постановою спостережної комісії Менської міської ради Чернігівської області №43 (протокол №16 від 08 серпня 2024 року), остання погодила застосування до засудженого ОСОБА_2 пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким орієнтує суди нижчих ланок на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Сумлінне ставлення до праці насамперед передбачає, що особа бере участь у суспільно-корисній праці та добросовісно виконує трудові обов`язки, покращує кількісні та якісні показники виконуваної роботи, підвищує виробничу кваліфікацію, бережно ставиться до обладнання та інструментів, дотримується правил охорони праці та техніки безпеки.

Застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, тобто, не є обов`язком суду, а є правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

З наявної в матеріалах справи характеристики та матеріалів особової справи засудженого вбачається, що поведінка засудженого та ставлення його до праці за весь час відбування покарання в ДУ «Менська виправна колонія (№91)» не завжди були сумлінними, оскільки останній отримував стягнення, перебував на профілактичних обліках засуджених, які схильні до суїциду та до вчинення злісного порушення встановленого порядку відбування покарання, з якого був знятий лише 10.02.2023, прибувши до установи виконання покарань 15 квітня 2020 року виявив бажання працювати лише в 2022 році, а саме був залучений до суспільно корисної праці на швейну дільницю підприємства, де пропрацював рік, однак до роботи ставився байдуже, після з розподілу з ДКДіР бажання працевлаштуватись не виявляв, на даний час не працевлаштований, про що також зазначено в характеристиці на засудженого від 31 липня 2024 року, докази того, що він за станом здоров`я позбавлений можливості працювати на підприємстві установи в матеріалах справи відсутні.

В матеріалах особової справи також містяться відомості про те, що на попередніх комісіях установи протоколом №3 від 12 лютого 2021 року, протоколом №3 від 15 лютого 2022 року та протоколом №4 від 17 лютого 2023 року ОСОБА_2 було відмовлено в застосуванні пільг, передбачених статтями 100 та 101 КВК України, статтею 82 та статтею 81 КК України, оскільки засуджений відповідно не стає, не став на шлях виправлення та не довів свого виправлення. Членами комісії рішення приймалися одноголосно.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 03 травня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення.

Судом також встановлено, що після відмови суду в застосуванні до засудженого умовно-дострокового звільнення, прослідковується позитивна динаміка в поведінці засудженого та його ставленні до праці, останній пройшов курс навчання для соціальних робітників з числа засуджених, про що отримав відповідний сертифікат (а.о.с.229), брав участь у ремонтно-відновлювальних роботах в установі, за що 04 червня 2024 року отримав одне заохочення.

Водночас з тим, на думку суду, отримання після відмови суду в застосуванні до засудженого умовно-дострокового звільнення одного заохочення у червні 2024 року, не може свідчити, що засуджений протягом такого короткого проміжку часу довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення, оскільки висновок суду про те, що засуджений довів своє виправлення повинен ґрунтуватися не на характеристиці особи, за період, що безпосередньо передує розгляду клопотання, а на даних за увесь час відбування покарання або принаймі протягом значної частини цього строку.

Проходження засудженим ОСОБА_2 курсу навчання для соціальних робітників з числа засуджених, свідчить про його підготовку до звільнення та підвищення його рівня самоосвіти, але, на думку суду, є недостатнім для доведення його виправлення у розумінні статті 81 КК України.

Суд звертає увагу, що передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання, проте такої «бездоганної» поведінки засудженого протягом строку відбування покарання, судом не встановлено.

Вказані вище обставини свідчать про те, що відбулися позитивні зміни в поведінці засудженого, проте дотримання ним розпорядку дня, відсутність стягнень та отримання одного заохочення у червні 2024 року свідчать про те, що останній став на шлях виправлення, але не доводять його виправлення та готовність до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві за межами установи.

Щодо рішення спостережної комісії, яка погодила застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення, то суд вважає необхідним зазначити про те, що рішення спостережної комісії має рекомендаційний характер і також не є визначальним під час вирішення питання про умовно-дострокове звільнення.

З приводу висновку щодо ступеня виправлення засудженого, відповідно до якого засуджений ОСОБА_2 отримав 66 балів, при мінімальному балі -65, то, на думку суду, такий висновок є лише підставою для представлення його до умовно-дострокового звільнення або заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким, а не безумовною підставою для задоволення такого клопотання.

Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, а також враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, суд приходить до висновку про передчасність заявленого подання, оскільки відсутні підстави однозначно стверджувати про виправлення засудженого ОСОБА_2 , а також переконливі дані про те, що процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі, а відбутий ним строк покарання хоч формально і узгоджується з вимогами ст. 81 КК України, проте в даному випадку є недостатнім для об`єктивного висновку щодо виправлення останнього.

Керуючись ст. 81 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні спільного подання Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» та Спостережної комісії Менської міської ради про умовно - дострокове звiльнення вiд відбування покарання засудженого ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 06 вересня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1