Провадження № 1-кс/127/8567/24
У Х В А Л А

Іменем України

03 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

заявника клопотання: ОСОБА_3 ,

прокурора: ОСОБА_4 , слідчого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0004203 від 03.06.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив скасувати арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.06.2016 в рамках кримінального провадження №0004203, а саме на грошові кошти у сумі 16360 (шістнадцять тисяч триста шістдесят) доларів США.

Клопотання мотивовано тим, що станом на 2024 рік слідчий по даному кримінальному провадженню не пред`явив ні підозри та/або вироку суду, інших беззаперечних доказів, які можуть свідчити про те, що арештовані кошти заявника належать не йому.

Таким чином, арешт майна побудований на припущеннях та здогадках, що не вважається доказом та не є обґрунтованим згідно чинного законодавства.

Арешт майна не обґрунтований та підлягає негайному скасуванню на підставі необґрунтованості та або за фактом закриття кримінального провадження за строками давності.

В судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив суд його задовольнити. В той же час, з незрозумілих суду причин ОСОБА_3 відмовився формулювати свої вимоги та надавати будь-які пояснення в судових дебатах.

Прокурор ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання посилаючись на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а вилучені грошові кошти є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення заявника клопотання, прокурора та слідчого, дослідивши клопотання та додані матеріали, а також оглянувши матеріали кримінального провадження №0004203, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В судовому засіданні встановлено, що СВ Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004203 від 03.06.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004203 від 03.06.2016 слідує, що: «До Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області надійшла заява ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , про те, що в період часу з лютого до 30 травня 2016 року, невідома особа, шляхом вільного доступу, перебуваючи в будинку за вищевказаною адресою, скоїла крадіжку грошових коштів. Сума матеріального збитку встановлюється.»

З пояснень ОСОБА_6 , яка являється потерпілою у даному кримінальному провадженні, слідує, що у неї викрадені грошові кошти, які вона збирала усе своє життя та зберігала їх у банку ПАТ КБ "Хрещатик", які в подальшому були зняті з метою їх використання для виконання ремонтних робіт у квартирі. В той же час, ОСОБА_6 зазначала, що у вчиненні цього злочину вона підозрює свого сина - ОСОБА_3 , який проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 у кімнаті де проживає ОСОБА_3 , а саме на полиці дерев`яного столу було виявлено та тимчасово вилучено грошові кошти у сумі 16869 доларів США, 3750 Євро та 6000 гривень, а також чеки ТОВ «Пост Фінанс» у кількості 16 штук.

В подальшому, постановою слідчого від 09.06.2016 грошові кошти у сумі 16360 (шістнадцять тисяч триста шістдесят) доларів США визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0004203 від 03.06.2016.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.06.2016 по справі №127/11840/16-к накладено в кримінальному провадженні №0004203 арешт на грошові кошти, вилучені під час огляду місця події з кімнати ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , у сумі 16360 (шістнадцять тисяч триста шістдесят) доларів США.

В ході здійснення досудового розслідування 10.03.2017 було відібрано пояснення у ОСОБА_3 (в подальшому змінив прізвище на - ОСОБА_3), який пояснив, що вилучені у нього кошти належать йому особисто, ним були зняті кошти з рахунку, відкритого в ПАТ КБ "Приватбанк", а також позичені кошти у ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та отримані від його батька - ОСОБА_11 .

З досліджених матеріалів кримінального провадження слідує, що органом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні першочергово здійснювались слідчі (розшукові) та процесуальні дій з метою встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема: проведено огляд місця події; проведено допити свідків та потерпілої; проведено тимчасовий доступ до речей та документів; надано доручення в порядку ст. 40 КПК України.

Однак, як слідує з матеріалів кримінального провадження, в подальшому, зокрема у період 2018-2023 років досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004203 взагалі не здійснювалося.

Як пояснив у судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 на даний час досудове розслідування активізовано, здійснено тимчасові доступи до банківських установ задля встановлення обставин, щодо наявності у потерпілої та ОСОБА_3 грошових коштів, отримана інформацію аналізується, та найближчим часом у даному кримінальному провадженні буде прийнято законне рішення.

Згідно зі статтею 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Дослідивши матеріали справи та кримінального провадження слідує висновок, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника (володільця) майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не в праві вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не в праві оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину.

Слідчий суддя, на даному етапі, лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Відповідно до статей 22, 26 КПК України кримінальний процес являється змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному подані учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.

Як вбачається з ухвали суду про арешт майна, вищезазначене майно відповідно до статті 98 КПК України має значення речових доказів в кримінальному провадженні №0004203, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Як зазначено вище, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За правилами встановленими статтею 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Однак, з матеріалів справи та кримінального провадження судом встановлено, що арешт на вилучене майно накладено обґрунтовано, обгрунтованість накладеного арешту перевірялася апеляційним судом та ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 27.06.2016 апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 8 червня 2016 року про накладення арешту на кошти, вилучені під час огляду місця події з кімнати ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 в сумі 16 360 доларів США - без змін.

В той же час, потреба в подальшому застосуванні цього заходу не відпала, оскільки існує необхідність продовження здійснення досудового розслідування, в ході якого існує необхідність встановлення наступних обставин:

- чи підтверджується документально та/або за допомогою інших заходів наявність у потерпілої ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 16 360 доларів США, які остання зняла з рахунку, відкритого у ПАТ КБ "Хрещатик" у період 2015-2016 роки ;

- чи підтверджується документально та/або за допомогою інших заходів наявність у ОСОБА_3 накопичених грошових коштів в сумі 16 360 доларів США станом на травень-червень 2016 року;

- чи підтверджуються документально та/або за допомогою інших заходів чи документів пояснення ОСОБА_3 , надані 10.03.2017, про те, що ним були зняті кошти з рахунку, відкритого в ПАТ КБ "Приватбанк", а також позичені кошти у ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та отримані від його батька - ОСОБА_11 .

Зазначений перелік слідчих дій не є вичерпним, оскільки за наслідками проведення вказаних дій можуть виникнути додаткові підстави для проведення необхідних слідчих та процесуальних дій

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про скасування арешту на майно слід відмовити, оскільки заявник не довів суду, що арешт накладено необґрунтовано, та відповідно не довів що у застосуванні даного заходу забезпечення у кримінальному провадженні відпала потреба, оскільки досудове розслідування триває, а зазначене майно є речовим доказом та об`єктом кримінально-протиправних дій у кримінальному провадженні досудове розслідування якого наразі не завершене, а тому клопотання є передчасним та задоволенню не підлягає.

Варто зауважити, що на даний час, з досліджених матеріалів кримінального провадження та за наслідками розгляду вказаного клопотання не можливо достеменно встановити та стверджувати, що зазначені вище вилучені грошові кошти належать саме заявнику клопотання ОСОБА_3 , поряд з цим і не можливо достеменно встановити та стверджувати, що вказані вилучені грошові кошти належать потерпілій у кримінальному провадженні. Саме ці обставини підлягають встановленню в межах даного кримінального провадження.

Поряд з цим слідчий суддя погоджується з посиланнями ОСОБА_3 на те, що впродовж 8 (восьми) років слідством та прокурором допущено бездіяльність та не здобуто доказів його причетності до вчинення кримінального правопорушення.

Як уже зазначалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004203 від 03.06.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, здійснюється СВ Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області вкрай неефективно, його тривалість впродовж 8 (восьми) років дає підстави для висновку про недотримання розумних строків досудового розслідування та про протиправну бездіяльність органу досудового розслідування та прокурорів, які здійснювали та здійснюють процесуальне керівництво у даному провадженні.

Однак, неефективність досудового розслідування, бездіяльність слідчого та прокурора при здійсненні досудового розслідування, на даний час не надає можливості слідчому судді та не може слугувати підставою для скасування арешту на майно, яке визнано речовим доказом та є предметом вчинення кримінального правопорушення.

Окремо слідчий суддя наголошує на те, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.06.2024 по справі №127/19420/24 в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з майна, накладеного ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.06.2016 (справа № 127/11840/16-к), яке було вилучено 03.06.2016 під час проведення огляду місця події з кімнати в якій проживає ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження №0004203 від 03.06.2016 - відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні клопотання судом зазначено, що "суд вважає, що майно, на яке накладено арешт ухвалою суду від 08.06.2016, в рамках кримінального провадження № 0004203, внесеного до ЄРДР 03.06.2016, є предметом вчинення кримінального правопорушення та речовим доказом, а тому з метою забезпечення запобігання можливості приховування та відчуження вищевказаних грошових коштів, слідчий суддя дійшов висновку, що до вирішення питання по кримінальному провадженню та розгляду справи по суті, встановлення законного власника грошових коштів, повернення даних грошових коштів ОСОБА_3 є передчасним та задоволенню не підлягає."

Однак, не зважаючи на наявне судове рішення яке набрало законної сили, заявник повторно звернувся до суду, при цьому останнім не зазначено будь-яких нових обставин які б слугували підставою для повторного звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту на майно..

Таким чином, з метою унеможливлення подальшого відчуження вищевказаного майна та забезпечення його схоронності, згідно з ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08.06.2016 було обґрунтовано накладено на нього арешт і на даний час законних підстав для скасування арешту не вбачається.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 98, 170, 174, 309, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0004203 від 03.06.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя