У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва клопотання слідчого в ОВС 2-го відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області старший лейтенант юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 14.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Березівка, Березівського району, Одеської області, з неповною середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 114-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва надійшло зазначене клопотання.

В обґрунтування вимог клопотання зазначено, що Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області розслідується кримінальне провадження № 0000137, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.02.2024, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

27.06.2024 слідчим за погодженням з прокурором на підставі ст. ст. 276 - 278 КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українку, громадянку України, уродженку м. Березівка, Березівського району, Одеської області громадянина України, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судиму, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки було схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Відповідно до зазначеного документу, територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.

Незважаючи на викладене, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення зазначених вище міжнародних нормативно-правових актів, 22 лютого 2022 року Президент Російської Федерації, реалізуючи злочинний план направлений на насильницьку зміну меж території та кордонів України, порушення порядку, встановленого Конституцією України, направив до Ради Федерації звернення про використання Збройних Сил Російської Федерації за межами Російської Федерації, яке було задоволене.

24 лютого 2022 року о 5 годині Президент Російської Федерації оголосив рішення про початок військової операції в Україні.

Того ж дня, близько 05 год. 10 хв. Збройними Силами Російської Федерації, що діяли за наказом керівництва Російської Федерації та Збройних Сил Російської Федерації, здійснено запуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах, складах, підрозділах Збройних Сил України та інших військових формувань. Після чого, тоді ж, війська Російської Федерації вдерлися сухопутним шляхом на територію суверенної держави України.

У зв`язку з чим, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.22 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Надалі, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 №133/2022 в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18.04.2022 № 259/2022 продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 №341/2022 в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебував у невстановленому досудовим розслідуванні місці, у зв`язку з бажанням сприяти захопленню частини території України Російською федерацією, маючи негативне ставлення до чинної влади держави Україна, будучи прихильником проросійських поглядів та ідей, підтримуючи злочинні плани вищого керівництва РФ щодо здійснення збройної агресії проти України та щодо встановлення і утвердження тимчасової окупації частини території України, в умовах воєнного стану виник злочинний умисел, спрямований на надання допомоги представникам Російської Федерації у проведенні підривної діяльності проти України.

З цією метою, на виконання свого злочинного умислу, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 15.05.2024 перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці ОСОБА_7 , вступив у невстановлений спосіб, із використанням месенджеру «Telegram», в злочинну змову з невстановленим представником іноземної держави - країни агресора російської федерації щодо вчинення дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України: надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Так, за попередньою злочинною домовленістю із невстановленим представником іноземної держави - країни агресора російської федерації, ОСОБА_7 повинен був за грошову винагороду здійснювати збір необхідної інформації, фото та відео фіксацію об`єктів критичної інфраструктури м. Одеса, а також вчиняти інші дії спрямовані на надання представникам країни агресора допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, та в подальшому за допомогою власного акаунту з іменем користувача « ОСОБА_8 » в месенджері «Telegram», закріпленим за номером мобільного телефону НОМЕР_1 , передавати зібрану інформацію невстановленому представнику іноземної держави, який використовує обліковий запис із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » в месенджері «Telegram», з зареєстрованим номером мобільного телефону « НОМЕР_2 ».

При цьому, ОСОБА_7 усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх подальші негативні наслідки, будучи обізнаним, що отримує завдання від представників спеціальних служб країни агресора - російської федерації, з корисливих мотивів, за грошову винагороду, погодився здійснювати фото та відео фіксацію об`єктів критичної інфраструктури в м. Одеса, а також вчиняти інші дії спрямовані на надання представникам країни агресора допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, отримавши за вказані протиправні дії грошову винагороду з боку представників держави - агресора.

В той же час, з метою отримання грошової винагороди від представників іноземної держави - країни агресора російської федерації, за надання допомоги їх представникам у проведенні підривної діяльності проти України, ОСОБА_7 надіслав останнім у месенджері «Telegram» номер банківської картки НОМЕР_3 .

Так, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 07.05.2024, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці в м. Одеса, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, ОСОБА_7 , за допомогою власного мобільного телефону марки «Motorola» (IMEI 1: НОМЕР_4 IMEI 2: НОМЕР_5 ), з використанням мобільного додатку «Telegram» під унікальним ідентифікатором облікового запису « ОСОБА_8 », сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з номером телефону НОМЕР_1 , який з метою конспірації не відображав прив`язаний до нього номер мобільного телефону, отримав завдання від невстановленого представника іноземної держави - країни агресора російської федерації, який здійснював листування під обліковим записом із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та зареєстрованим номером мобільного телефону « НОМЕР_2 », щодо збору та надання детальної інформації про розташування адміністративної будівлі «ІНФОРМАЦІЯ_5», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

В подальшому задля реалізації свого злочинного умислу продовжуючи виконання завдання невстановленого представника іноземної держави - країни агресора російської федерації, спрямованого на надання допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, побоюючись бути викритим під час здійснення відео та фото фіксації адміністративної будівлі «ІНФОРМАЦІЯ_5», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 , вирішив залучити до вказаної протиправної діяльності свою знайому громадянку України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка не була обізнана в злочинних намірах ОСОБА_7 .

Так, ввівши її в оману, не повідомивши справжню мету таких дій, ОСОБА_7 попрохав ОСОБА_5 здійснити фото та відео фіксацію вищевказаного об`єкта, після чого надіслати відповідні фотознімки та відео файли йому у мобільному додатку «Telegram». В подальшому не будучи обізнаною у справжніх злочинних намірах ОСОБА_7 , не усвідомлюючи його протиправний умисел спрямований на надання допомоги представникам Російської Федерації у проведенні підривної діяльності проти України, остання погодилась виконати вказані дії.

Після чого ОСОБА_5 діючи на прохання ОСОБА_7 , усвідомлюючи заборону фото, відео фіксації та поширення інформації про розташування Збройних сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, 07.05.2024 року о 19 год. 42 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 використовуючи власний мобільний телефон марки «Redmi», здійснила відео фіксацію адміністративної будівлі «ІНФОРМАЦІЯ_5», із деталізацією розташування в`їздів та виїздів з території, наявності блок постів та укріплень, знаходження там військовослужбовців ЗС України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

В подальшому ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, направлених на вчинення несанкціонованого поширення інформації про розташування Збройних сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, у невстановленому досудовим розслідуванням місці за допомогою встановленого мобільного додатку «Telegram» під унікальним ідентифікатором облікового запису « ОСОБА_9 » з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з номером телефону НОМЕР_6 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 07 год. 55 хв., 15.05.2024 вказаний вище відео файл та інформацію про розташування адміністративної будівлі «ІНФОРМАЦІЯ_5», за адресою: АДРЕСА_3 надіслала на обліковий запис з унікальним ідентифікатором «ІНФОРМАЦІЯ_8», що належить ОСОБА_7 .

Крім того ОСОБА_5 діючи на прохання ОСОБА_7 , усвідомлюючи заборону фото, відео фіксації та поширення інформації про розташування Збройних сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, 20.06.2024 року о 14 год. 04 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 використовуючи власний мобільний телефон марки «Redmi», здійснила фото та відео фіксацію адміністративної будівлі адміністративної будівлі військової частини НОМЕР_7 «ІНФОРМАЦІЯ_9», із деталізацією розташування в`їздів та виїздів з території, наявності блок постів та укріплень, знаходження там військовослужбовців ЗС України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

В подальшому ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, направлених на вчинення несанкціонованого поширення інформації про розташування Збройних сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, у невстановленому досудовим розслідуванням місці за допомогою встановленого мобільного додатку «Telegram» під унікальним ідентифікатором облікового запису « ОСОБА_9 » з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з номером телефону НОМЕР_6 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 14 год. 41 хв., 20.06.2024 вказані вище фото та інформацію про розташування адміністративної будівлі військової частини НОМЕР_7 «ІНФОРМАЦІЯ_9», за адресою: АДРЕСА_4 надіслала на обліковий запис з унікальним ідентифікатором «ІНФОРМАЦІЯ_8», що належить ОСОБА_7 .

Таким чином ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер власних намірів, в тому числі сформованих в умовах швидкого розвитку інформаційного суспільства в України та глобального інформаційного простору, використання інформаційно-телекомунікаційних технологій у всіх сферах життя, де особливого значення набувають проблеми інформаційної безпеки, як складової державної безпеки України, використовуючи мобільний телефон марки «Redmi», що перебував у її розпорядженні, та який під`єднаний до глобальної мережі Інтернет, здійснював діяння, пов`язані з несанкціонованим поширенням інформації про розміщення Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

При цьому встановлено, що ОСОБА_5 , переслідуючи явно злочинний намір, здійснювала вищевказані протиправні діяння в контексті триваючої збройної агресії Російської Федерації проти України, яка розгорнута на всій її території, отже, вчинила усі залежні від неї дії на шкоду інформаційній безпеці людини і громадянина, суспільству та держави, та довела свій злочин до кінця.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 підозрюється у несанкціонованому поширенні інформації про розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 114-2 КК України.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_10 підозри повністю підтверджується наступними доказами зібраними під час досудового розслідування зазначеного кримінального провадження.

На даний час є необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_5 , оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином враховуючи, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі, є обґрунтовані підстави вважати, що вона, усвідомлюючи невідворотність покарання та те, що у разі доведення її вини в суді, буде призначено покарання у вигляді позбавлення волі може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є ризиком.

Крім цього, під час подальшого досудового розслідування вказаного кримінального провадження ОСОБА_5 , для ухилення від можливої кримінальної відповідальності може впливати у будь-який спосіб на свідків адже враховуючи те, що в ході проведення огляду місця події були залучені поняті та підозрюваній надано копії відповідних процесуальних документів із зазначенням їх анкетних даних на думку сторони обвинувачення підозрювана може незаконно впливати на свідків з метою зміни показів останніми в ході досудового розслідування та судового розгляду, що згідно з п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є ризиком.

Водноча існує ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрювана ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Отже, єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на неї обов`язків та унеможливить реалізацію вищевикладених ризиків є запобіжний захід у вигляді нічного домашнього аршету.

На підставі викладеного слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду із відповідним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та доводи викладені в ньому та пояснив, що підозра, пред`явлена ОСОБА_5 та ризики, викладені у клопотанні обґрунтовані, підтверджується належними доказами. Просив застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши останній залишати фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 в певний період доби, а саме: з 22:00 до 06:00 строком на 2 місяці та покласти на неї визначені у клопотанні обов`язки, передбаченні ст. 194 КПК України.

Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник заперечували проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваної та її захисника, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, вважає його таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторони кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

В судовому засіданні встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 181, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Так, слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені 14.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

27.06.2024, відповідно до вимог ст. ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 178 КПК України слідчий суддя перевіряє вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується наданими слідчому судді копіями матеріалів кримінального провадження, а саме:

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої розшукової дії від 10.06.2024;

- протоколом огляду місця події від 20.06.2024;

- постановою про визнання речовими доказами від 20.06.2024;

- протоколами огляду від 20.06.2024;

- іншими зібраними матеріали кримінального провадження в їх сукупності

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінальних правопорушень та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дане кримінальне правопорушення.

При цьому слідчий суддя враховує, що на даній стадії кримінального провадження та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, з огляду на викладене слідчий суддя не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настільки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні стороною обвинувачення надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, тобто у несанкціонованому поширенні інформації про розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану.

Так, відповідно до п. 2 ч.1 ст. 178 КПК України слідчий суддя пересвідчився у тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, оскільки санкція ч. 2 ст. 114-2 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст.178 КПК України слідчий суддя зауважує, що підозрювана має молодий вік та задовільний стан здоров`я.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя встановив, що підозрювана не має міцних соціальних зв`язків, оскільки незаміжня, не має на утриманні неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання.

Встановлюючи обставини, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя визначив, що підозрювана має середню освіту та офіційно не працевлаштована.

Щодо репутації підозрюваної, відповідно до вимог п. 6 ч.1 ст.178 КПК України, даних щодо негативної репутації підозрюваної в ході судового розгляду клопотання слідчому судді не надано.

Щодо майнового стану підозрюваної, в дотримання вимог п. 7 ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя відзначає, що ані стороною захисту, ані стороною обвинувачення відомостей про майновий стан підозрюваної не надано.

На виконання вимог п. 8, 9, 10 ч.1 ст. 178 КПК України в ході розгляду клопотання відомостей про наявність у підозрюваної судимостей не встановлено. Даних про застосування до підозрюваної інших запобіжних заходів не надано, як і відомостей про повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог, визначених п. 11 ч. 1 ст.178 КПК України, слідчий суддя зазначає, що відповідно до наданих суду матеріалів, розміру майнової шкоди у даному кримінальному провадженні не встановлено.

На виконання вимог п.12 ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя зазначає, що відсутні ризики продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризику летальності, що створює підозрюваний, у зв`язку з його доступом до зброї у судовому засіданні не встановлено.

Крім того, стороною обвинувачення доведено існування ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, яка, відповідно до ст. 12 КК України, належать до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, характер та зухвалість інкримінованих злочинів, які вчинено в умовах воєнного стану.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведеним існування ризиків, передбачених п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки вказані ризики належним чином не обґрунтовані у клопотанні, не знайшли об`єктивного підтвердження у судовому засіданні та ґрунтуються на припущеннях слідчого, прокурора.

Разом із тим, при вирішенні питання щодо заявленого клопотання, слідчий суддя приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме справу «Мамедова проти Росії», ЄСПЛ зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа буде переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

При цьому ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії» ). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства (суду) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено обставини, передбаченої пунктом 3 частини першої ст. 194 КПК України, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, у зв`язку із чим клопотання підлягає частковому задоволенню.

Запобіжний захід у вигляді застави, у розумінні вимог ч.1 ст.176 КПК України є більш м`яким запобіжний заходом ніж домашній.

Разом із тим, ані стороною захисту, ані стороною не надано відомостей про майновий стан підозрюваної ОСОБА_5 , отже слідчий суддя позбавлений можливості застосувати запобіжний захід у вигляді застави та визначити розмір застави, який достатньою мірою буде гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

Слідчий суддя також позбавлений можливості застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистої поруки, оскільки у судовому засіданні не заявлено осіб, що заслуговують на довіру (поручителів) та наявність письмового зобов`язання про те, що такі особи поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про те, що за встановлених фактичних обставин, з урахуванням даних в їх сукупності про особу ОСОБА_5 , яка на момент вчинення кримінального правопорушення була неповнолітньою, міцність її соціальних зв`язків, особу підозрюваної та її репутацію, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, слідчий суддя вважає, що доцільним, дієвим та таким, що досягне мети, визначеної ч.1 ст.177 КПК України є запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який необхідно застосувати в межах строку досудового розслідування строком на один місяць та 17 днів по 27 червня 2024 року включно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 179, 181, 186, 193-194, 196, 199, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

- не відлучатися із населеного пункту, за місцем проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками в кримінальному провадженні.

Ухвала в частині покладених обов`язків діє в межах строку досудового розслідування на один місяць та 17 днів, тобто до 27 серпня 2024 включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що у разі невиконання вказаних обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального правопорушення, а на час перебування справи у провадженні суду - на прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1