печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід слідчому судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від розгляду клопотання прокурора третього відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000181 від 23.02.2024 року,-,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшов на розгляд відвід заявлений адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 слідчому судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від участі у розгляді клопотання прокурора третього відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000181 від 23.02.2024 року. Мотивуючи означену заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_5 заявник вказує, як на підставу відводу, що слідчим суддею 12.09.2024 року було розглянуто ряд клопотань про арешт майна у кримінальному провадженні №0000181 від 23.02.2024 року, під час розгляду яких, слідчою суддею було сформовано суб`єктивне ставлення до обставин, що підлягають встановленню у даному кримінальному провадженні. Вважає, що подальший розгляд слідчим суддею даного клопотання про арешт майна призведе до порушення права ОСОБА_4 у доступі до правосуддя. У судове засідання учасники судового розгляду не з`явились. Зважаючи на те, що учасники судового провадження повідомленні про розгляд заяви про відвід слідчого судді та враховуючи основоположні принципи кримінального провадження такі як диспозитивність, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, а також змагальність сторін, слідчий суддя визнав за можливе прийняти рішення по суті заяви без їх участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів. Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження, приходить до наступного висновку. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст.ст. 75, 76 КПК України. Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику. Положеннями ст. 80 КПК України розкрито поняття заяви про відвід, а саме частиною 5 вказаної статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим. Разом з тим, те що слідчим суддею 12.09.2024 року було розглянуто ряд клопотань про арешт майна у кримінальному провадженні №0000181 від 23.02.2024 року, вказує на незгоду із процесуальними рішеннями та діями судді, що не може лягти в основу підстав для відводу суду. Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки ,що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12). Таким чином, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено обґрунтованості заявленого відводу та не доведено упередженості слідчого судді ОСОБА_5 , що унеможливлювало б постановлення нею об`єктивного судового рішення, та як наслідок встановлено, що підстави, згідно із правилами КПК України, для відводу слідчого судді відсутні. За таких обставин заява про відвід задоволенню не підлягає. Керуючись ст.ст. 75, 81, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід слідчому судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від розгляду клопотання прокурора третього відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000181 від 23.02.2024 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1