Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/3768/24
У Х В А Л А

13.11.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Виноградів кримінального провадження №0000178 від 11.03.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Виноградівського районного суду від 20.12.2019 за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі та відносно якого 29.11.2019 обвинувальний акт, у кримінальному провадженні №0000859 за ч. З ст. 185 КК України скеровано до Виноградівського районного суду для розгляду, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин:

Так, в період дії правового режиму воєнного стану, введеного у дію Указом Президента України від 24 лютого 2022 року за № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (із змінами якими, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години ЗО хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб), ОСОБА_4 , 10 бфезня 2023 року, близько 09 години 30 хвилин, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, з метою скоєння крадіжки чужого майна, діючи умисно, повторно, з особистих корисливих спонукань, шляхом вільного доступу зайшов через незачинену хвіртку воріт на територію домогосгіодарства АДРЕСА_1 , де в подальшому, впевнившись у відсутності власника та сторонніх осіб, які б могли викрити його протиправні дії, увійшов через незачинені двері до коридору вказаного будинку де з холодильника таємно викрав мобільний телефон марки «Нокіа 101», вартістю 360 (триста шістдесят) гривень та ліхтарик акамуляторний марки HS-8028 вартістю 153 (сто п`ятдесят три) гривні, що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи від 13 березня 2024 року та належать на праві приватної власності потерпілому ОСОБА_7 , і з викраденим зник у невідомому напрямку.

Своїми протиправними умисними діями ОСОБА_4 , завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди, на загальну суму 513 (п`ятсот тринадцять) гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Він же, 10 березня 2023 року, близько 10 години 15 хвилин, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, з метою скоєння крадіжки чужого майна, діючи умисно, повторно, з особистих корисливих спонукань, шляхом вільного доступу зайшов через незачинену хвіртку воріт на територію домогосподарства АДРЕСА_1 , де впевнившись у відсутності власника та сторонніх осіб, які б могли

викрити його протиправні дії, увійшов до гаражного приміщення звідки таємно викрав подовжувач довжиною 10 метрів, вартістю 700 (сімсот) гривень, подовжувач довжиною 3 метра, вартістю 300. (триста) гривень, світильник переносний (гаражний) з вимикачем довжиною 5 метрів, вартістю 135 (сто тридцять п`ять) гривень, ліхтарик водонепроникний (резиновий на двох батарейках), вартістю 300 (триста) гривень та викрутку реверсну, вартістю 250 (двісті п`ятдесят) гривень, що підтверджується висновком судово- товарознавчої експертизи від 18 березня 2024 року та належать на праві приватної власності потерпілому ОСОБА_8 , і з викраденим зник у невідомому напрямку.

Своїми протиправними умисними діями ОСОБА_4 , завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди, на загальну суму 1685 (тисяча шістсот вісімдесят п`ять) гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

За сукупністю, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні звернувся з клопотанням про закриття кримінального провадження. Свої доводи мотивувала тим, що Законом України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» збільшено поріг для кримінальної відповідальності за крадіжку до 3028 гривень. Закон набув чинності 09 серпня 2024 року, у зв`язку з чим наявні підстави для закриття кримінального провадження.

У судовому засіданні обвинувачений ствердив, що з наслідками закриття провадження у справі ознайомлений. Просив справу закрити.

Прокурор у судовому засіданні не заперечив проти закриття провадження у справі на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши подані клопотання, суд приходить до наступного.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

Кримінальним правопорушенням потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_9 заподіяно матеріальну шкоду на 513 та 1685 гривень відповідно.

Законом України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» збільшено поріг для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.

Положеннями частини 1 статті 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до частини 2 статті 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином (крадіжкою, шахрайством, привласненням чи розтратою чужого майна) меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2024 року кримінальна відповідальність настає за вчинення крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати чужого майна, якщо вартість такого майна, на момент вчинення правопорушення, перевищує 3028 гривень.

Звертаючись до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження, у зв`язку з декриміналізацією, сторони кримінального провадження покликаються саме на цю норму, мотивуючи свої доводи тим, що вартість викраденого у потерпілої майна, є меншою за 3028 гривень.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до частин 2,3 статті 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

У свою чергу частиною 1 статті 5 КК України визначено що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

При вирішені даного клопотання, суд враховує позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду 13 січня 2021 року у справі №0306/7567/12, відповідно до якої за загальними правилами злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочинні і скоєні після втрати цією нормою. Якщо новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Таким чином, кримінальне провадження закривається в разі, якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою. Закриття кримінального провадження з указаної підстави є обов`язком, а не правом суду.

Пунктом 4-1частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Ухвала про закриття кримінального провадження постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтю 479-2 КПК України.

Частиною 3 статті 479-2 КПК України визначено якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пункту 4-1 частини 1 статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Судом встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , у зв`язку декриміналізацією відповідно до Закону України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна», перестало бути кримінально караним, тому суд дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі пункт 4-1 частини 1 статті 284 КПК України

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 284, 369-372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч.4 ст.185 КК України на підставі пункту 4-1 частини 1 ст.284 КПК України задоволити.

Кримінальне провадження №0000178 від 11.03.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, на підставі пункту 4-1 частини 1 ст.284 КПК України, у зв`язку декриміналізацією відповідно до Закону України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» закрити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Виноградівський районний суд.

Головуючий ОСОБА_1