Справа № 472/1014/24
Провадження №1-в/472/40/24
УХВАЛА
21 листопада 2024 року селище Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря
судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
представника органу пробації - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №3 у селищі Веселинове подання в.о. начальника Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого діяння засудженого:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Веселинове, Веселинівського району Миколаївської області, громадянина України, із середньою освітою, неодружений, працюючого, на утриманні дітей не має, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 27.09.2023 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки та з покладенням обов`язків відповідно до ст.76 КК України,
26 вересня 2024 року до суду надійшло подання в.о. начальника Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 про звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання за вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 27 вересня 2023 року у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільненого з іспитовим строком на 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Подання мотивоване тим, що на обліку Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях з 09 листопада 2023 року перебуває ОСОБА_5 . Відповідно до вироку сума матеріальних збитків, які спричинив ОСОБА_5 за кожним з епізодів не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановленого у 2022 році.
У відповідності до Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" (далі - Закон № 3886-IX) підпадає під дію ст. 51 КУпАП викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, і вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить у 2022 році 2481 грн.
Відповідно до положень ч. 2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
Таким чином, в.о. начальника ОСОБА_6 просить звільнити засудженого від призначеного покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння.
В судовому засіданні представник Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 подання підтримала, просила його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 подання в.о. начальника Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" ОСОБА_4 підтримала, вважає, що подання підлягає задоволенню.
Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду подання був повідомлений належним чином.
Суд вважає за можливе розглянути подання у відсутність засудженого, оскільки це не погіршує його становище.
Заслухавши пояснення представника Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 , думку прокурора ОСОБА_3 , вивчивши матеріали особової справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 27 вересня 2023 року ОСОБА_5 засуджено за ч.4 ст.185 КК України, із застосуванянм ст.69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки і 9 (дев`ять) місяців. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначене за даним вироком, більш суворим, що призначено за попереднім вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 20 грудня 2022 року по справі № 472/590/22, визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
Згідно з вироком від 27 вересня 2023 року ОСОБА_5 на початку червня 2022 року здійснив крадіжку зварювального інвентарного апарату марки «Riga MMA-250» синього кольору вартістю 2013 гривень 90 копійок, що належав ОСОБА_7 . Крім того, в середині червня 2022 року ОСОБА_5 здійснив крадіжку приладу для нанесення татуювань марки «SWASHDRIVE WHIP» синього кольору вартістю 1152 гривні 61 копійка, що належав ОСОБА_7 .
Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Такий же принцип неявно гарантований і ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що, якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливими для обвинуваченого.
Законом № 3886-IX у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статті 185, 190, 191 КК України фактично містять відсилку до ст. 51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.
Таким чином, кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян безпосередньо вплинула на суть таких кримінально караних діянь, як крадіжка, шахрайство, привласнення та розтрата, адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він указаний законодавцем у ст. 51 КУпАП.
Отже, із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 неоподатковувані мінімуми доходів громадян. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.
Тобто, для діянь, які на час їх вчинення становили кримінальне правопорушення за статтями 185, 190 або 191 КК України, але в яких вартість предмета кримінального правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, обговорювана зміна «скасовує кримінальну протиправність діяння» у значенні ст. 5 КК України.
Таким чином, зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта неоподатковуваного мінімуму доходів громадян для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 неоподатковувані мінімуми доходів громадян.
У той же час суд наголошує, що визначення суми, яка дорівнює 2 неоподатковуваним мінімумам доходів громадян, здійснюється виходячи з розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діяв на час вчинення відповідного діяння.
Вказана позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною в Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21.
Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги на 2022 рік складав 1240,50 грн. Тобто два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1240,50 грн х 2 = 2481,00 грн.
ОСОБА_5 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК за вчинення в 2022 році таємного викрадення чужого майна (крадіжку) на суму 2013,90 гривень та 1152,61 гривня.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.
Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
Таким чином, оскільки вартість викраденого майна на час вчинення діяння не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то до цього діяння має застосовуватися ст. 5 КК України.
Крім того, ОСОБА_5 за вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 27 вересня 2023 року було призначено покарання з урахуванням покарання, призначеного вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 20.12.2022 року із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком від 27.09.2023 року, більш суворим покаранням за вироком від 20.12.2022 року.
За вироком від 20.12.2022 року ОСОБА_5 був засуджений за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки та з покладенням обов`язків відповідно до ст.76 КК України.
Відповідно до вказаного вироку ОСОБА_5 14.05.2022 року намагався здійснити крадіжку майна, а саме: відеокамери марки «SAMSUNGHMX-QF20» вартістю 1700 грн., фотокамери марки «FujifilmFinePixS5600» вартістю 863 грн., зарядного пристрою марки «SAMSUNG AA-MA9» вартістю 420 грн., на загальну суму 2983 гривні.
Тобто, за вказаним епізодом від 14.05.2022 року сума майна, крадіжку якого намагався здійснити ОСОБА_5 , становить 2983 гривні, а отже перевищує на час вчинення діяння 2 неоподатковувані мінімуми доходів громадян, а тому до цього діяння не підлягає застосовуванню ст. 5 КК України.
З врахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне подання органу пробації задовольнити частково, а засудженого ОСОБА_5 звільнити від призначеного судом покарання за вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 27 вересня 2023 року, виключити з вироку Веселинівського районного суду Миколаївської області від 27 вересня 2023 року посилання на застосування ч. 4 ст. 70 КК України, а вирок Веселинівського районного суду Миколаївської області від 20 грудня 2022 року слід виконувати самостійно.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд
Подання в.о. начальника Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 про звільнення від відбування призначеного покарання, у зв`язку із декриміналізацією вчиненого діяння засудженого ОСОБА_5 , - задовольнити частково.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Веселинове, Веселинівського району Миколаївської області, громадянина України, із середньою освітою, неодружений, працюючого, на утриманні дітей не має, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 27.09.2023 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванянм ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки і 9 (дев`ять) місяців, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки та з покладенням обов`язків відповідно до ст.76 КК України, - звільнити від призначеного судом покарання за ч.4 ст.185 КК України ( епізоди: початок червня 2022 року та середина червня 2022 року) за вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 27 вересня 2023 року у зв`язку із усуненням законом караності діяння.
Виключити з вироку Веселинівського районного суду Миколаївської області від 27 вересня 2023 року при призначенні покарання посилання на застосування ч. 4 ст. 70 КК України щодо остаточного призначення покарання ОСОБА_5 за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, що призначено за даним вироком, більш суворим, що призначено за попереднім вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 20 грудня 2022 року.
Вирок Веселинівського районного суду Миколаївської області від 20 грудня 2022 року, за яким ОСОБА_5 було засуджено за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки та з покладенням обов`язків відповідно до ст.76 КК України, - виконувати самостійно.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду.

Повний текст ухвали суду оголошено 22 листопада 2024 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1