Провадження № 1-кс/175/4422/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2024 р. смт. Слобожанське

Слідчий суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0001548 від 15.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001548 від 15.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Прокурор надав заяву про розгляд клопотання без його участі в якій клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Власник майна до суду не з`явився, про дату, місце та час судового засідання повідомлений належним чином, заяв не подавав.

Дослідивши клопотання та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

З клопотання вбачається, що 14.09.2024 близько 16.10 годин водій гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовослужбовець ЗСУ, ВЧ НОМЕР_1 , ст. солдат, 5 ОШБР, водій 4 бат. 1-й кулеметний взвод), рухаючись на автомобілі «HYUNDAI H1» д.н.з. НОМЕР_2 (іноземна реєстрація) по вул. Еліваторна з боку ЖД вокзалу в напрямку маг. «Весна» на перехресті з автошляхом Т0514 в районі ЛЕП №215 скоїв зіткнення з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 який керував електро-самокатом та виїхав на проїзджу частину під забороняючий знак руху. В наслідок чого, останній отримав тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої ЗЧМТ. Госпіталізований до травматологічного відділення м. Краматорськ. (ЄО 17356 від 14.09.2024)

З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення 14.09.2024 року в період часу з 16 години 40 хвилин до 17 години 30 хвилин, в установленому законом порядку, проведено огляд місця дорожньо-транспортної події, а саме АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено транспортний засіб, а саме:

- Автомобіль «HYUNDAI H1» д.н.з. НОМЕР_2 (іноземна реєстрація), пошкоджена передня ліва частина автомобіля. Даний транспортний засіб було вилучено та направлено на штрафний майданчик Краматорського РУП за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до постанови ст. слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 від 15.09.2024 року, вищевказане майно залучене до матеріалів даного кримінального провадження у якості речового доказу.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів, що і потрібно під час даного досудового розслідування.

Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Згідно статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, що були знаряддям скоєння кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або утримують інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час проведення досудового розслідування.

Згідно зі ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 170-174 КПК України.

Виходячи з норм ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України, серед іншого встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Нормами ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В свою чергу вказані речі відповідають критеріям ст. 98 КПК України, оскільки є об`єктом кримінально протиправних дій. Слідчим винесено постанову про визнання їх речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки на теперішній час у слідства є достатньо підстав вважати, що вилучене під час вказаного вище огляду майно може бути використані у якості доказів у кримінальному провадженні.

Таким чином, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, а саме перелічених вище речових доказів, для виконання завдання арешту майна, встановленого ч. 1 ст. 170 КПК України, щодо запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, а також для забезпечення проведення експертиз, наявні підстави у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження арешту.

Враховуючи вищевикладене, та те що зазначене вище майно, вважається тимчасово вилученим майном та містить відомості, що мають доказове значення у кримінальному провадженні, а тому, слідчий суддя дійшов до переконання, що в клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 170-173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження на тимчасово вилучене 14.09.2024 у кримінальному провадженні № 0001548 від 15.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України на зазначене в клопотанні майно, а саме: автомобіль марки «HYUNDAI H1» д.н.з. НОМЕР_2 (іноземна реєстрація), який вилучено з місця події, з позбавленням права відчуження, розпорядження та проведення будь яких ремонтних робіт.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1