Справа № 404/2347/22
Номер провадження 1-кс/404/3105/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про отримання дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під ватрою у кримінальному провадженні 0001099 стосовно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кіровограді, громадянина України, українця, з вищою освітою, вдівця, пенсіонера, хворіє на цукровий діабет, до 02.07.2022 року мешкав по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного за ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_4 для забезпечення його участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування зазначає, що 20.09.2022 року, слідчий СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області вручив ОСОБА_4 повідомлення про підозру що він, за місцем свого проживання зберігав вогнепальну зброю та боєприпаси, без передбаченого законом дозволу.

Прокурор клопотання підтримав, оскільки 02.06.2022 року вилучили боєприпаси, а 02.07.2022 року ОСОБА_4 перетнув державний кордон.

До матеріалів клопотання долучили витяг про осіб, які перетнули державний кордон в пунктах пропуску через державний кордон, згідно змісту якого 02 липня 2022 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в пункті пропуску «с. Грушів, Яворівського району Львівської області» правомірно перетнув ділянку україно-польського державного кордону (а.к.16-17)

Відсутні докази повернення громадянина ОСОБА_4 та його перебування 20 вересня 2022 року та в теперішній час на території України.

Допитані в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомили, що вони є колишніми сусідами ОСОБА_4 , який зараз знаходиться в Німеччині. (а. к.36,37)

Допитані в якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомили, що вони є сусідами ОСОБА_4 , який можливо виїхав за кордон, де він знаходиться на теперішній час їм не відомо. (а.к. 81, 82)

02 липня 2022 року ОСОБА_4 правомірно залишив територію України, оскільки особа вправі на власний розсуд обирати місце свого перебування, як то передбачено ст. 2 Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Станом на 02 липня 2022 року стосовно ОСОБА_4 не була розпочата процедура кримінального переслідування: підозру не вручили, запобіжний захід не застосували, з обов`язками не ознайомили.

20 вересня 2022 року, поштовим зв`язком за місцем колишнього проживання ОСОБА_4 направлено письмове повідомлення про підозру. Відсутні докази про вручення будь кому, зокрема ОСОБА_4 зазначеного поштового відправлення.

20 вересня 2022 року, письмове повідомлення про підозру також намагались вручили сину підозрюваного ОСОБА_4 , який відмовився отримувати і передавати повідомлення про підозру, оскільки його батько хворіє на цукровий діабет, у зв`язку з цим перебуває в Німеччині. (а.к.21).

Дійсно, слідчий з прокурором зібрали докази на підтвердження виконання ними загального порядку для вручення письмового повідомлення про підозру, у випадку, якщо особа перебуває на території України.

Разом з цим представникам сторони обвинувачення достовірно відомо, що станом на 20 вересня 2022 року і до теперішнього часу хворий пенсіонер ОСОБА_4 перебуває на законних підставах в Німеччині.

За таких умов слідчий з прокурором зобовязані виконати національне законодавство та застосувати спеціальний порядок, повідомивши мешканця Німеччини про його виклик, шляхом направлення клопотання про надання правової допомоги, як то регламентовано ч. 7 ст. 134 КПК України, щодо обов`язку вручення повістки про виклик особі, яка проживає за кордоном, згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого, за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.

Згідно з ч. 1 ст. 278 КПК України, у випадку неможливості вручення письмового повідомлення, вручення здійснюється у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. (ч. 1 ст. 42 КПК України)

Особа вважається підозрюваним у кримінальному провадженні за умови виконання алгоритму дій, передбачених главою 22 КПК України, чого не було дотримано. За таких умов, відсутні законні правовові підстави на одержання дозволу та затримання особи, у якої ще не виникло процесуальних ознак підозрюваного. (ч. 1 ст. 188 КПК України).

У даному конкретному випадку в режимі реального часу, належним способом врученням повідомлення про виклик ОСОБА_4 , є виключно результати виконання Конвенції про надання міжнародної правової допомоги, проте таких письмових доказів до клопотання не долучено.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.

Згідно ч. 3 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Представники сторони обвинувачення не врахували похилий вік ОСОБА_4 та наявність у нього тяжких хронічних хвороб; не намагалась направити повідомлення до Німеччини для виклику особи в Україну; не зібрали доказів на підтвердження чи спростування поважності його неявки. За таких умов припущення про свідоме ухилення хворого пенсіонера ОСОБА_4 від явки до органу досудового розслідування є передчасним, оскільки свобода пересування і вільного вибору місцезнаходження є Конституційною гарантією особи.

Спочатку ОСОБА_4 правомірно перетнув державний кордон у пункті пропуску, а лише після цього національний правоохоронний орган розпочав процедуру його кримінального переслідування за ч.1 ст. 263 КК України.

Згідно ст. ст. 36 та 40 КПК України, слідчий і прокурор зобов`язаний організувати проведення ефективного досудового розслідування. Правильність такого висновку узгоджується з практикою ЄСПЛ, про обов`язок представників сторони обвинувачення провести в розумні строки ефективне досудове розслідування. Всупереч цьому, суто через неефективну організацію проведення досудового розслідування, виникли об`єктивні процесуальні складнощі пов`язані з необхідністю належного повідомлення громадянина України, який правомірно перетнув державний кордон, тому підлягає застосуванню не тільки національне, але й міжнародне право.

Крім того необхідно зауважити, що у системі заходів забезпечення кримінального провадження, - затримання, з метою приводу, є найвпливовішим тимчасовим обмеженням гарантованих людині Конституційних прав та свобод. Дозвіл на затримання хворого пенсіонера можна виключно у випадку, коли безрезультатними залишились менш впливові заходи забезпечення, як то: виклики, штраф, привід, тощо (ст.ст.134,140, 144 КПК України).

По означеному кримінальному провадженню, слідчий послідовно не застосував спочатку виклик особи шляхом направлення повідомлення. Згодом не дослідив причин неявки чи поважності неявки. Крім того, відправив виклик засобами поштового зв`язку повідомлення про підозру, знаючи про те, що ОСОБА_4 не проживає за вказаною адресою та перебуває на території іншої суверенної держави.

Також, слідчий не застосував заходи забезпечення кримінального провадження, спрямовані на завчасне вручення підозрюваному повістки. Після чого, за правилами ст.ст. 138 - 139 КПК України, повинен був проаналізувати поважність причин неприбуття та з`ясувати наслідки його неявок на виклик. Згодом вирішити питання про необхідність застосування грошового стягнення, привід. Порушення алгоритму процесуальних дій, необґрунтованість, неспівмірність та передчасність звернення з таким клопотанням неможливо компенсувати за рахунок порушенням прав особи на захист та свободу.

Допущена бездіяльність та порушення органом досудового розслідування порядку виклику суб`єкта міжнародних правовідносин, не повинна підмінятись припущеннями прокурора про умисне переховування ОСОБА_4 .

Порушення порядку вручення особі повідомлення про підозру, створює ризик:

1). скасування повідомлення про підозру;

2). скасування постанови про зупинення досудового розслідування;

3). закінчення строку досудового розслідування;

4). визнання незаконним затримання суб`єкта публічних міжнародних правовідносин;

5). визнання екстрадиції незаконною;

6). Виникнення перерахованих чинників зводить нанівець саму мету, з якою слідчий звернувся з клопотанням до слідчого судді,- про можливість у майбутньому вирішити питання про тримання особи під вартою.

Відповідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

З метою контролю та забезпечення прав представників сторони захисту та обвинувачення, керуючись ст.ст.187-190, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 , підозрюваного за ч.1 ст.263 КК України по кримінальному провадженню №0001099, з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - при відхиленні апеляції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1