н/п 1-кс/766/8293/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2024 року слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши внесене за кримінальним провадженням №0001325 від 05.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, клопотання слідчого СВ Відділу поліції №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування, тобто до 27.11.2024, з покладенням на Постоялкіна ОСОБА_4 наступних обов`язків:

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися за межі населеного пункту м. Херсону, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Мотивуючи клопотання, слідчий вказує, що Слідчим відділенням Відділу поліції № 1 ХРУП ГУНП в Херсонській області, за процесуального керівництва прокурорів Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001326 від 05.05.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідування встановлено що ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він в липні місяці 2024 року точний час досудовим розслідуванням не встановлено, не маючи права на зберігання бойових припасів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою КМУ № 576 від 12.10.1992 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і вихолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, знаходячись за адресою АДРЕСА_1 , шляхом одержання як подарунок від гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , придбав та зберігав за місцем свого мешкання, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , до моменту їх виявлення та вилучення працівниками поліції 04.09.2024 в ході огляду місця події бойові припаси, а саме бойову протипіхотну наступальну уламкову ручну гранату РГН, бойову протипіхотну наступальну уламкову ручну гранату РГ-42, бойову протипіхотну уламкову ручну гранату М67, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - придбання, зберігання, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Встановлено, що відповідно до ст. ст. 3, 21, 68 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до положень додатку № 1, затвердженого п. 1 постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, п.п. 8.1, 8.9, 13-15 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України. Право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин здійснюється на підставі передбачених законом дозволів.

Посадові особи та громадяни, які порушили порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття і функціонування підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

В порушення вимог додатку № 1, затвердженого п. 1 постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, п.п. 8.1, 8.9, 13-15 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він в липні місяці 2024 року точний час досудовим розслідуванням не встановлено, не маючи права на зберігання бойових припасів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою КМУ № 576 від 12.10.1992 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і вихолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, знаходячись за адресою АДРЕСА_1 , шляхом одержання як подарунок від гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , придбав та зберігав за місцем свого мешкання, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , до моменту їх виявлення та вилучення працівниками поліції 04.09.2024 в ході огляду місця події бойові припаси, а саме бойову протипіхотну наступальну уламкову ручну гранату РГН, бойову протипіхотну наступальну уламкову ручну гранату РГ-42, бойову протипіхотну уламкову ручну гранату М67.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме - придбання, зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Вина підозрюваного у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину), повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

- протоколом ОМП від 04.09.2024 в період часу з 19.05 год. до 19.19 год. проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено:

- підривачі до ручних гранат, типу УДЗ, УЗРГМ, М213, які поміщені до сейф-пакету № PSP2100299.

- корпуси гранат типу РГН, М67, РГ-42, які поміщено до сейф-пакету № PSP3255660;

- висновком експерта № СЕ-19/122-24/4818-ВТХ від 19.09.2024.

- допитом свідка ОСОБА_7 від 10.09.2024, яка пояснила, що 04.09.2024 приблизно о 19:00 год, мене було запрошено працівниками поліції, в якості понятого, під час проведення слідчої дії, а саме огляду місця події, на вказану пропозицію вона погодилася. Даний огляд відбувався на ділянці АДРЕСА_1 .

- допитом свідка ОСОБА_8 11.09.2024, яка пояснила, що 04.09.2024 приблизно о 19:00 год, її було запрошено працівниками поліції, в якості понятого, під час проведення слідчої дії, а саме огляду місця події, на вказану пропозицію вона погодилася. Даний огляд відбувався на ділянці АДРЕСА_1 .

- допитом свідка ОСОБА_9 від 11.09.2024, яка пояснила, що проживає за вище вказаною адресою на протязі тривалого часу разом з чоловіком ОСОБА_4 та донькою ОСОБА_10 , яка перебуває в шлюбі з гр. ОСОБА_6 , який мешкає за адресою АДРЕСА_2 . ОСОБА_6 , в 2023 році був призваний на службу до ЗСУ та в липні 2024 самовільно залишив військову частину та знаходився за місцем мешкання. Так, у липні 2024 приїхавши з роботи додому її дочка ОСОБА_11 повідомила що ОСОБА_6 , подарував батькові ОСОБА_4 предмети схожі на гранати, але вона не взяла цей факт до уваги. Далі, 04.09.2024 до нас додому звернулись працівники поліції, які під час огляду запитали у її чоловіка ОСОБА_4 , чи має він на території домоволодіння заборонені речі, а саме вибухові речовини та чи може він їх продемонструвати. ОСОБА_11 сказав, що має та виніс вказані предмети з території подвір`я. Дані предмети були візуально схожі на гранати та підривачі до гранат.

- допитом свідка ОСОБА_10 від 13.09.2024, яка пояснила, що проживає за вище вказаною адресою на протязі тривалого часу разом з батьком ОСОБА_4 та матір`ю ОСОБА_9 . Також, у неї є чоловік гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою АДРЕСА_2 . В 2023 році чоловік був призваний на військову службу до лав ЗСУ. Далі в липні 2024 року чоловік самовільно залишив військову частину та по теперішній час знаходився за місцем проживання. Так, коли він повернувся з військової частини, то показував їй набої схожі на автоматні та предмети схожі на гранати. На запитання навіщо вони йому потрібні. Він відповів, на всяк випадок. Далі, в липні 2024 Вадим подарував вказані предмети схожі на гранати її батьку ОСОБА_12 . Далі, 04.09.2024 до них додому звернулись працівники поліції, які під час огляду запитали у ОСОБА_4 , чи має він на території домоволодіння заборонені речі, а саме вибухові речовини та чи може він їх продемонструвати. Останній сказав, що має та виніс вказані предмети з території подвір`я. Дані предмети були візуально схожі на гранати та підривачі до гранат. Далі, слідчим, який проводив огляд, було вилучено вказані предмети.

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, які узгоджуються між собою та свідчать про причетність підозрюваного до скоєного правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Слідчий зазначає, що відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків (ризиків), а підставою їх застосування є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті, а саме: п. 1 - переховуватись від органів досудового розслідування та суду; п. 3 незаконно впливати на свідків та потерпілу, так як, підозрюваний проживає в одному населеному пункті з останніми та після отримання копій матеріалів до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному стало відомо анкетні дані та адреси місць проживання свідків та потерпілих, у зв`язку з чим останній може на них вплинути та схилити змінити покази, в свою користь, що завадить досудовому розслідуванню.

Посилаючись на вищевикладені обставини, слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав зазначених у клопотанні.

Підозрюваний у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Вивчивши клопотання та додані до нього документи, вислухавши пояснення прокурора та підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Прокурором в судовому засіданні було доведено зібраними по кримінальному провадженню доказами, долученими до клопотання, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення підозрюваним.

За таких обставин, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам з боку останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду, необхідно застосувати до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду, що зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не можливе, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного, слідчим суддею враховані вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

Застосовуючи такий запобіжний захід, як особисте зобов`язання, слідчий суддя враховує, що у розпорядженні слідчого по даному провадженню є достатні дані, що свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення та докази щодо його вчинення підозрюваним ОСОБА_4 із кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України, враховує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, також слідчий суддя враховує, що підозрюваний має середню освіту, офіційно працевлаштований, одружений, раніше не судимий, підозру визнає, не заперечує обставини вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 27.11.2024 року також наступні обов`язки:

-не відлучатися за межі населеного пункту м. Херсону, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В частині покладення на підозрюваного такого обов`язку як прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, клопотання задоволенню не підлягає, оскільки вказаний обов`язок є обов`язковою умовою при застосуванні запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а не додатковим обов`язком.

Виходячи з викладеного, на підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131,132, 176,-179, 193-194 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком до 27.11.2024 року включно, зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 27.11.2024 року, також наступні обов`язки:

-не відлучатися за межі населеного пункту м. Херсону, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В іншій частині клопотання відмовити.

Повідомити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії даної ухвали до 27.11.2024 року включно, по закінченню якого дана ухвала припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим, крім випадку його продовження у встановленому законом порядку.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання покладається на слідчого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1