ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 642/ 7532 /23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/818/ 746 /24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: арешт майна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме власника майна та його представника - ОСОБА_6 , належним чином повідомлених про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду Харківської області від 12.04.2024 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м .Харкова ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001665 від 10.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст.190 КК України.

Накладено арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку 14.03.2024 у період часу з 08 год. 17 хв. по 12 год. 42 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , а також в період часу з 12 год. 51 хв. по 13 год. 52 хв. в автомобілі Mitsubishi Space Star, 2002 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , vin- НОМЕР_2 , яке належить ОСОБА_7 , а саме на: банківську карту «Bank for investments and savings» № НОМЕР_3 , банківську карту «Правекс Банк» з № НОМЕР_4 з написом « ОСОБА_9 », банківську картку «Sky Bank» з № НОМЕР_5 з написом « DMYTRO DANYLCHENKO», ???банківську картку № НОМЕР_6 , ???банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_7 , ???банківську картку «Правексбанк» № НОМЕР_8 з написом « ОСОБА_9 », дві сім картки оператора стільникового зв`язку з пошкодженнями у вигляді переломів та номерами « НОМЕР_9 та НОМЕР_10 », три картко тримачі оператора стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ України» зі штрих кодом « НОМЕР_11 ; НОМЕР_9 ; НОМЕР_12 », пакування для сім карти оператора стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ України» з мобільним номером НОМЕР_13 , чотири флеш накопичувачі з написами: «Apacer; TOSHIBA 4 GB; GOOD RAM 32», ????жорсткий диск ST 500LM012 S/N S2TDj9BC109721 білого кольору, ????жорсткий диск SAMSUNG P/N НОМЕР_14 -G94A-B6015, ????флеш носій «KINGSTON 32», ????анкета заява № НОМЕР_15 на відкриття та обслуговування картрахунку в АТ «Правексбанк» на ім`я ОСОБА_7 на 3 арк., ????договір карткового рахунку № НОМЕР_16 з АТ «Банк інвестицій та заощаджень» на 3 арк., ????угода заява про надання послуги... в АТ «Скай Банк» на 5 арк., ????мобільний телефон Lenovo S720 з імеі: НОМЕР_17 бірюзового кольору з подряпинами на екрані, ????мобільний телефон МОТО G60 з паролем НОМЕР_18 , імеі 1: НОМЕР_19 ; імеі2: НОМЕР_20 синього кольору, мобільний телефон Black View A8 MAX сірого кольору з імеі1: НОМЕР_21 , іме2: НОМЕР_22 , мобільний телефон «TWOE» Е 280 з імеі: НОМЕР_23 , імеі2: НОМЕР_24 , мобільний телефон «ТWOE» Е 280 імеі: НОМЕР_25 , імеі 2: НОМЕР_26 , мобільний телефон «Honor Magic 5 Lite» з імеі НОМЕР_27 , імеі2: НОМЕР_28 , мобільний телефон «Honor 9X» ieil: НОМЕР_29 , іме2: НОМЕР_30 , мобільний телефон «Samsung Galaxy А03» з імеі: НОМЕР_31 , iMEI2: НОМЕР_32 , планшет «Samsung SMT 561» імеі: НОМЕР_33 з пошкодженнями екрану,

????планшет «Talk 9X U 65 GT» та номером НОМЕР_34 , ????ноутбук ASUS Х54С з с/н НОМЕР_35 , ????ноутбук SONI модель PSG 71811M S/N НОМЕР_36 , ????системний блок марки «Patriot» модель «RIM 2000» S/N НОМЕР_37 , ????два зарядні пристрої до ноутбуків SONI та ASUS ????купюри номіналом 100 грн у кількості 2 шт. з номерами: ЄЄ2904210, ЄЄ2904204, купюри номіналом 200 (двісті) грн. у кількості 65 шт. з номерами: ЄБ4936492; ГА2551663, ЄЕ9336041; АП5395894; ГГ4230899; БУ3481172; БУ3481173; ГБ 1984421; ЄЮ2216761; АК 6328679; ВД 1230517; ЄД8925257; ЕД 8925258; ЄД8925259; ДВ7837617; ЕЄ0318048; ГЖ8340269; ЄИ5103508;

ДА0870218; ВЖ3989075; ГД4290282; ЄГ3748599; ВИ3370897; ДА3686388;ГБ8620079; АН0893157; 3Г6481356; ЗГ 6481357; 3Г6481358; 3Г6481359; 3Г6481355; ЕД8925256; ЕД 6129738; ГВ8936357; АН1309375; ВЛ 1711297; ЄЕ 4376889; EA6761620; ЕД 0149499; БУ7603351; АН 8154569; ЄД0149496; ЕД0149497; ЕД0149498; E39749823; ЗГ6481354; ВЖ2304635; BЄ9167688; ДВ6376499, ЕД8925260, ХД2328984, УЖ7410315, ХА2344887, СК1814568, УР2681811, ЄЕ0535258, Е37714752, Г36177727, ВЄ3920299; грошові кошти номіналом 500 грн. у кількості 65 шт. з номерами: ЗБ7335290, ЗЗ4525539, АН1224735, XЄ0352341, ББ3953051, ВЖ0911971, ЄЗ6733540, ВЖ8313022, ГА6840126, ВЗ7308942, XБ3653334, ХИ8944254, АК7839763, 3Г0859455, ВБ2997285, ВД4839403, ЕА9147679, АД 0659850, XЄ3391426, AH8163553, BC4556107, AM7159265, ЄЗ7211104, EE0472162,

ГК9756112, ЗB7408727, B33683851, ГA3008968, ЄД8071699, BC4562523, ГА9396315, АГ3742748, Е35878144, ГК6462213, ГК6462212, BГ8474346, MA8487945, АП8636868, ЛД8626392, ВЕ1595316, БТ3718634, УЖ4040828, АЛ19652882, 3А4324013, ЕЖ0241422, ХЖ2084090, АК7814572, ЗГ5837142, ГЛ2420934, АП5162325, ЄГ6113847, 3А5435554, ГК6493447, EB3106821, ГК1285256, ГК1285255, КУ6397493, ГК6493445, ВУ6397299, ВУ6397499, ВУ6397258, ВУ6397279, ВУ 6397286, ЗБ9730215, ВУ6397253; купюри номіналом 1000 грн. у кількості 15 шт.: ВС5138569, БА5547897, ГК6293203, ГК3485087, ГК6293204, АВ4385780, АН5218720, АЖ6163653, ГТ2362523, АМ2915717, ГК 5046973, ВТ3868612, ВТ8351672, АП8162018, АЛ1612055, сім карту стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з номером 761, тримач для сім картки оператора стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_38 , ???видаткова накладна №36557 з рукописним написом 636788, ??банківська картка «Sense Bank» № НОМЕР_39 , ??мобільний телефон Nomi з імеі НОМЕР_40 , іме2 НОМЕР_41 з сім картою: НОМЕР_42 , шляхом заборони права на користування та розпорядження.

Визначено місцем зберігання майна, вилученого під час проведення обшуку 14.03.2024 у період часу з 08 год. 17 хв. по 12 год. 42 хв. за адресою: АДРЕСА_1 та в період часу з 12 год. 51 хв. по 13 год. 52 хв. в автомобілі Mitsubishi Space Star, 2002 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , vin- НОМЕР_2 камеру схову речових доказів ВП№2 ХРУП№3 ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Малиновського, 1.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погодившись із вказаним рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_6 , звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила поновити строк на оскарження вказаної ухвали, скасувати ухвалу слідчого судді якою накладено арешт на майно та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора .

В обґрунтування клопотання про поновлення строку, представник зазначає, що судом розглянуто клопотання без повідомлення підозрюваного. Тому, з ухвалою представник ознайомилась лише 14.06.2024 при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження. З повним текстом ухвали від 12.04.2024 було ознайомлено нею 13.06.2024 року, строк на оскарження до 20.06.2024, включно. При цьому, як зазначає представник, копію ухвали в паперовому вигляді, не отримували. Просить поновити строк на оскарження ухвали слідчого суддів від 12.04.2024 року.

В обґрунтування апеляційних вимог представник власника майна посилається на порушення під час проведення обшуку слідчим, а також невідповідність вилученого майна критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України.

Вважає, що підстав для накладення арешту не було, оскільки ухвалою про обшук надано дозвіл на проведення обшуку, відповідно до кримінального провадження, якому є вчинення кримінальних правопорушень за ознаками ч.ч.1,2 ст.190 КК України, у період вересень-жовтень 2023 року, а вилучено майно, яке придбалось в 2022-2023 році. Таким чином, на переконання захисника, вилучені в ході обшуку майно та документи, не можуть бути належними доказами, оскільки не містять відомостей про обставини, які підлягають доказуванню щодо скоєння кримінальних правопорушень у період вересень-жовтень 2023 року. Крім того, суддею не надавався дозвіл на вилучення майна, а лише на зняття інформації.

А тому, вважає незаконним вилучення під час обшуку грошових коштів, що не належали ОСОБА_7 , а саме кошти його знайомої ОСОБА_11 , яка надавала ОСОБА_7 грошові кошти на зберігання, які зберігались у нього за місцем його проживання.

На переконання представника власника майна, слідчим суддею не було досліджено правову підставу для арешту грошових коштів, можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри, можливість спеціальної конфіскації майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності іншої особи, яка не є підозрюваною, а саме ОСОБА_11 , наслідки арешту майна. Як зазначає представник, слідчим не було надано при зверненні з клопотанням, жодного доказу, який би підтверджував наявність відносин матеріального характеру з суб`єктами, що свідчили, що саме ці кошти є коштами потерпілого. Більше того, завдана потерпілим даним кримінальним правопорушення шкода 12 000 грн, а вилучено 60 000 грн.. Крім того, під час обшуку слідчому було повідомлено, що це не є майном ОСОБА_7 .

Вважає, що прокурором не доведено відповідність вилучених грошей критеріям, визначеним ст.98 КПК України, а також не доведено походження грошових коштів.

Крім того, вважає, що розмір завданої шкоди є явно неспіврозмірним розміру конфіскації майна.

Оскільки вказані грошові кошти належить особі, яка не має ніякого відношення, правового статусу в кримінальному провадженні, відсутні законні підстави утримувати вилучене майно в рамках кримінального провадження, оскільки ОСОБА_11 не було повідомлено про підозру Крім того, на переконання представника, визнання речовим доказом майна, не може бути єдиною підставою для накладення на нього арешту.

Враховуючи вищевикладене, вважає, що суд під час вирішення питання щодо накладення арешту на майно, суд дійшов неправильного висновку про відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ст.98 КПК України .

Тому, вважає ухвалу незаконною і просить її скасувати та відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, в судове засідання не з`явилися, будь-яких заяв щодо неможливості розгляду справи за їх відсутністю, від них не надходило.

В порядку підготовки до апеляційного розгляду, апеляційним судом було постановлено ухвалу про призначення розгляду апеляційної скарги представника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 в режимі відеоконференції та доручено представнику ДУ «Харківський слідчий ізолятор» забезпечити участь підозрюваного ОСОБА_7 .

Проте, забезпечити участь підозрюваного не надалось можливим, через відсутність технічної можливості, а саме збою у роботі інтернету.

Беручи до уваги, вищенаведене, керуючись вимогами ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали суду за відсутності сторін, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши представлені матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в провадженні слідчого відділу ВП№2 ХРУП№3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001665 від 10.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.10.2023 ОСОБА_12 знайшла на сайті «ОЛХ» оголошення про продаж цифрового фортепіано за ціною 11500 грн. Після чого зателефонувала за номером телефону НОМЕР_43 , продавець повідомив, що зможе надіслати обраний ОСОБА_12 предмет після передплати на банківську картку № НОМЕР_44 . В подальшому ОСОБА_12 перерахувала 2 000 на вищевказану картку, але товар не отримала та грошові кошти не були повернуті.

Прокурор зазначає, що здійснено аналіз тимчасових доступів до документів, які містяться в АТ «Ощадбанк» та АТ «Правексбанк», за результатом яких встановлено, що грошові кошти потерпілої ОСОБА_12 у розмірі 2000 грн. перераховано на банківську картку № НОМЕР_44 відкриту на ім`я ОСОБА_13 , після чого з вищевказаної картки перерахувались у сумі 2000 грн. на банківську картку № НОМЕР_8 , відкриту на ім`я ОСОБА_7 , які останній в подальшому обґотівковує в банкоматі АТ КБ «Приватбанк».

Крім того, в якості потерпілого допитано ОСОБА_14 , який повідомив про те, що 30.09.2023 на сайті «ОЛХ» знайшов оголошення про продаж електронного піаніно та вирішив придбати. Зв`язавшись з продавцем за номером телефону НОМЕР_45 , домовився переказати грошові кошти за піаніно у розмірі 10 000 грн на карту, яку зазначив продавець, а саме № НОМЕР_44 , які ОСОБА_15 перерахував, але товар не отримав та грошові кошти не були повернуті.

Здійснено аналіз тимчасових доступів до документів, які містяться в АТ «Ощадбанк» та АТ «Правексбанк», за результатом яких встановлено, що грошові кошти потерпілого ОСОБА_14 у розмірі 10000 грн. перераховано на банківську картку № НОМЕР_44 відкриту на ім`я ОСОБА_13 , після чого з вищевказаної картки перерахувались на банківську картку № НОМЕР_8 , відкриту на ім`я ОСОБА_7

14.03.2024 у період часу з 08 год. 17 хв. по 12 год. 42 хв., проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено документи, банківські картки, техніку, мобільні телефони та грошові кошти, опис якого, більш докладно зазначено в клопотанні..

Крім того, 14.03.2024 у період часу з 12 год. 51 хв. по 13 год. 52 хв., проведено обшук автомобіля Mitsubishi Space Star, 2002 року випуску, держаний номерний знак НОМЕР_1 , vin-code: НОМЕР_46 , яким користується ОСОБА_7 , в ході якого виявлено та вилучено: сім карту стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_47 , тримач для сім картки оператора стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_38 , ???видаткова накладна №36557 з рукописним написом 636788, ??банківська картка «Sense Bank» № НОМЕР_39 , ??мобільний телефон Nomi з імеі НОМЕР_40 , іме2 НОМЕР_41 з сім картою: НОМЕР_42 .

Звертаючись з клопотанням про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно, прокурор, посилаючись на здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні із зазначених вище обставин, просив накласти на вказане в клопотанні майно, оскільки воно відповідає критеріям, зазначеним в ст.98 КПК України і є доказами у кримінальному провадженні. Прокурор вказував на те, що предмети матимуть суттєве значення у кримінальному провадженні як речові докази та з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування тимчасово вилученого майна, виникає необхідність накласти арешт на вилучене 14.03.2024 майно, шляхом встановлення заборони користування, розпорядження та відчуження вказаним майном.

Приймаючи рішення про накладення арешту на майно, виявлене та вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 та автомобілю Mitsubishi Space Star, 2002 року випуску, держаний номерний знак НОМЕР_1 , vin-code: НОМЕР_46 , яким користується ОСОБА_7 , суд першої інстанції мотивував таку необхідність саме тим, що слідчим доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, є підстави вважати, що це майно є доказом злочину, воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та може бути використане як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. З метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, суддя дійшов висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на вказане майно.

При цьому, слідчий суддя зазначив, що наявність постанови про визнання вилученого майна речовим доказом, відповідно до положень чинного Кримінального процесуального кодексу України, не є беззаперечним фактом відповідності майна критеріям, визначеним. 98 КПК України, оскільки відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 170 КПК України підставою для постановлення ухвали про арешт майна є наявність підстав чи розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правого характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді, оскільки рішення щодо задоволення клопотання ґрунтується на нормах чинного КПК України.

Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як зазначено в ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Матеріали клопотання про арешт майна свідчать про відповідність вилучених під час обшуку речей ознакам речових доказів, оскільки вони можуть містити на собі сліди скоєння кримінального правопорушення або інформацію щодо обставин вчинення злочину, яка має значення для даного кримінального провадження і ці обставини стануть предметом перевірки під час досудового розслідування в тому числі для проведення експертних досліджень. Тому, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки існує ризик того, що у разі не накладення арешту існує можливість відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування. Вимоги клопотання, на цій стадії досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, що чітко узгоджується з нормами ст. 170 КПК України.

Згідно положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі " Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, суд дійшов вірного висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Посилання представника власників майна на відсутність правових підстав для арешту майна і невідповідність майна критеріям ст. 98 КПК України не ґрунтуються на матеріалах справи. Вилучене майно, враховуючи обставини даного кримінального провадження, відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, як майно, що було знаряддям вчинення кримінального правопорушення або зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає лише, чи може майно бути предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, або воно набуте злочинним шляхом чи є доходом від вчиненого злочину або за рахунок доходів від вчиненого злочину та чи містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Майно, на яке спрямоване кримінальне правопорушення підлягає арешту незалежно від того, хто є його власником, де знаходиться і незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування запобіжного заходу, а саме: запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні. Арешт майна, з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту, поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від дій останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Також колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянтів щодо незаконного вилучення грошових коштів та посилання на відсутність дозволу на їх вилучення, оскільки ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 12.03.2024 року надавався дозвіл на вилучення з метою виявлення та вилучення документів, банківських карток, чорнових записів, інших предметів та документів, що можуть містити відомості про вчинення кримінальних правопорушень.

Вилучені, під час обушку грошові кошти підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки існує можливість відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування. Вимоги клопотання, на даному етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Стосовно доводів апелянтів щодо належності вилучених грошових коштів ОСОБА_11 , колегія суддів враховує, що згідно протоколу обшуку від 14.03.2024, який проведений за місцем проживання ОСОБА_7 , вказані грошові кошти були вилучені саме в квартирі, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_16 та яку займає ОСОБА_7 . Обставини щодо належності грошових коштів ОСОБА_11 або ОСОБА_7 можуть бути предметом досудового розслідування, що передбачене ст. 91 КПК України.

Крім того, норми ст. 96-2 КК України чітко регламентують випадки спеціальної конфіскації. Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КПК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; 3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Досудове розслідування ще не завершено, а тому, посилання представника власника майна на невідповідність вилученого майна критеріям, зазначеним в ст.98 КПК України, є передчасними, оскільки питання щодо належності майна до вчиненого злочину, а також підстави його набуття, будуть вирішуватись під час досудового розслідування.

Отже, слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є накладення арешту на майно.

Судова колегія враховує, що вказаний захід забезпечення майна є тимчасовим заходом, а тому у подальшому власник майна мають право звернутися із клопотанням про скасування даного арешту і вилучене майно буде їм повернуто згідно положень ст. 174 КПК України.

Тому вказані доводи апелянта не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги.

За таких обставин ухвалу слідчого судді слід вважати такою, що відповідає вимогам ч.1 ст.173 КПК України і підстав для її скасування з мотивів вказаних в апеляційній скарзі апелянта, на думку колегії суддів, немає.

Керуючись ст. ст. 98, 170, 171, 172, 404, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання представника власника майна про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновивши апелянту вказаний процесуальний строк як пропущений з поважних причин.

Ухвалу Ленінського районного суду Харківської області від 12.04.2024 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001665 від 10.11.2023 року за ч.ч.1,2 ст.190 КК України, вилученого під час проведення обшуку 14.03.2024, у період часу з 08 год. 17 хв. по 12 год. 42 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , а також в період часу з 12 год. 51 хв. по 13 год. 52 хв. в автомобілі Mitsubishi Space Star, 2002 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , vin- НОМЕР_2 , яке належить ОСОБА_7 , залишити без змін.

Апеляційну скаргу представника власника майна залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

___________ ___________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3