Провадження № 1-кп/524/861/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі:

Головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 001953, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

29.10.2018 Крюківським районним судом м. Кременчука за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на 1 рік,

18.05.2020 Крюківським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі,

10.07.2020 Автозаводським районним судом за ч. 2 ст. 186, ст. 69, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,

11.11.2020 Крюківським районним судом м. Кременчука за ст. 128, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.

17.05.2024 звільнений за відбуттям покарання.

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених за ч.1 ст. 361, ч.2 ст. 361, ч. 1 ст. 200, ч.2 ст. 200, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Автозаводського районного суду м.Кременчука надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених за ч.1 ст. 361, ч.2 ст. 361, ч. 1 ст. 200, ч.2 ст. 200, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що 29.07.2024 в період часу з 01.00 години до 01.59 годин, більш точного часу слідством не встановлено, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , маючи вільний доступ до мобільного телефону марки «Redmi 13С», імей1 НОМЕР_1 , імей2 НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з абонентським номером телефону НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 , та, побачивши у вищевказаному мобільному телефоні мобільний застосунок «А-Банк», після чого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем з метою подальшого заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, які зберігалися на рахунку потерпілої ОСОБА_6 в автоматизованій інформаційній системі АТ «А-Банк».

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, які зберігалися на рахунку потерпілої на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем - облікового запису потерпілої, обвинувачений ОСОБА_5 в автоматизованій інформаційній системі АТ «А-Банк», яка, згідно ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є такою, що становить банківську таємницю, усвідомлюючи, що він не має права законного доступу до неї, з метою незаконного отримання відомостей щодо суми коштів, розміщених на належному потерпілому банківському розрахунковому рахунку НОМЕР_4 , відкритому в АТ «А-Банк», ОСОБА_5 умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи вільний доступ користувача ОСОБА_6 оскільки мав доступ до паролю на вказаний застосунок до автоматизованої інформаційної системи АТ «А-Банк», з метою незаконного втручання в роботу автоматизованих систем, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі витоку інформації та бажаючи їх настання, без дозволу власника, зайшов до входу до автоматизованої інформаційної системи АТ «А-Банк», та отримав доступ до персональних даних ОСОБА_6 , наявних в АТ «А-Банк», у результаті чого не санкціоновано втручався в роботу автоматизованої (інформаційної) системи АТ «А-Банк», та отримав доступ до банківського розрахункового рахунку АТ «А-Банк» НОМЕР_4 потерпілої ОСОБА_6 .

Він же, 29.07.2024 в період часу з 01.00 години до 01.59 годин, більш точного часу слідством не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , здійснивши несанкціоноване втручання в роботу належного потерпілої ОСОБА_6 облікового запису в автоматизованій інформаційній системі АТ «А-Банк» у зв`язку із тим, що код-доступу встановлено не було та, отримавши несанкціонований доступ до електронної інформації щодо залишку коштів на банківському розрахунковому рахунку НОМЕР_4 , з метою їх подальшого викрадення з використанням електронно-обчислювальної техніки, відповідно до положень п. 54 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» платіжна інструкція - розпорядження ініціатора надавачу платіжних послуг щодо виконання платіжної операції, а безготівкові розрахунки - перерахування коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів, а також перерахування надавачами платіжних послуг коштів, внесених платниками готівкою, на рахунки отримувачів, при цьому дебетовий переказ - платіжна операція, що здійснюється з рахунку платника на підставі наданої отримувачем платіжної інструкції, за умови отримання згоди платника на виконання платіжної операції, наданої ним отримувачу, надавачу платіжних послуг отримувача або платника, або на підставі платіжної інструкції стягувача без отримання згоди платника, ОСОБА_5 умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про відсутність згоди потерпілого, та усвідомлюючи, що заволодіння коштами потерпілої ОСОБА_6 у безготівковій формі, що зберігаються та обліковуються на банківському розрахунковому рахунку АТ «А-Банк» НОМЕР_4 , неможливе без документа на переказ, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на підробку документа на переказ та його використання, із використанням технічних можливостей облікового запису потерпілої ОСОБА_6 , в автоматизованій інформаційній системі АТ «А- Банк», підробив електронний документ на переказ від 29.07.2024, у якій зазначив завідомо недостовірні відомості щодо наміру ОСОБА_6 здійснити переказ коштів в загальній сумі 15003,20 гривень із банківського розрахункового рахунку потерпілої АТ «А-Банк» АТ «А-Банк» НОМЕР_4 на банківську картку НОМЕР_5 АТ «Універсал Банк» та банківську картку НОМЕР_6 АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», відкритих на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після цього, підробивши вищевказаний електронний документ, для забезпечення несанкціонованого перерахунку вищевказаних коштів, з використанням технічних можливостей облікового запису потерпілої ОСОБА_6 , натиснувши електронну клавішу на клавіатурі мобільного телефону «сплатити» та спрямувавши завідомо підроблений платіжний документ від 29.07.2024 в обробку платежів, незаконно надав банку наказ про перерахунок коштів потерпілої, чим вчинив використання документа на переказ.

У подальшому, 29.07.2024 приблизно о 02 години 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 після отримання доступу до картки потерпілої, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме грошових коштів ОСОБА_6 , які знаходилися на банківському розрахунковому рахунку» ( НОМЕР_4 ), відкритому в АТ «А-Банк», діючи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, повторно, керуючись корисливим мотивом та метою, таємно, вважаючи, що його дії не помітні для ОСОБА_6 , здійснив вхід через мобільний додаток «А-Банк» до інтернет-банкінгу ОСОБА_6 та о 02 год. 00 хв. із платіжного банківського розрахункового рахунку НОМЕР_4 , емітованого в АТ «А-Банк» на ім`я ОСОБА_6 , здійснив крадіжку грошових коштів у сумі 4000 гривень шляхом здійснення перерахунку вказаних коштів на банківський рахунок НОМЕР_5 , відкритого в банківській установі АТ «Універсал Банк».

Заволодівши вказаними грошовими коштами, ОСОБА_5 розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 4000 гривень.

У подальшому, 01.08.2024 приблизно о 00 години 06 хвилин, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 після отримання доступу до картки потерпілої, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме грошових коштів ОСОБА_6 , які знаходилися на банківському розрахунковому рахунку» ( НОМЕР_4 ), відкритому в АТ «А-Банк», діючи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, повторно, керуючись корисливим мотивом та метою, таємно, вважаючи, що його дії не помітні для ОСОБА_6 , здійснив вхід через мобільний додаток «А-Банк» до інтернет-банкінгу ОСОБА_6 та та о 00 год. 06 хв. із платіжного банківського розрахункового рахунку НОМЕР_4 , емітованого в АТ «А-Банк» на ім`я ОСОБА_6 , здійснив крадіжку грошових коштів у сумі 4992 гривні шляхом здійснення перерахунку вказаних коштів на банківський рахунок НОМЕР_6 , відкритого в банківській установі АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК».

Заволодівши вказаними грошовими коштами, ОСОБА_5 розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 4992 гривень.

У подальшому, 07.08.2024 приблизно о 20 години 20 хвилин, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , після отримання доступу до картки потерпілої, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме грошових коштів ОСОБА_6 , які знаходилися на банківському розрахунковому рахунку» ( НОМЕР_4 ), відкритому в АТ «А-Банк», діючи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, повторно, керуючись корисливим мотивом та метою, таємно, вважаючи, що його дії не помітні для ОСОБА_6 , здійснив вхід через мобільний додаток «А-Банк» до інтернет-банкінгу ОСОБА_6 та та о 20 год. 20 хв. із платіжного банківського розрахункового рахунку НОМЕР_4 , емітованого в АТ «А-Банк» на ім`я ОСОБА_6 , здійснив крадіжку грошових коштів у сумі 6011 гривень 20 коп. шляхом здійснення перерахунку вказаних коштів на банківський рахунок НОМЕР_6 , відкритого в банківській установі АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК».

Заволодівши вказаними грошовими коштами, ОСОБА_5 розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 6011 гривень 20 коп.

Окрім цього, встановлено, що 08.08.2024, приблизно о 21 години 51 хвилин, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , маючи вільний доступ до мобільного телефону марки «Redmi Note 7» імей1 НОМЕР_7 , імей2 НОМЕР_8 з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з абонентським номером телефону НОМЕР_9 , який належить ОСОБА_8 , та, побачивши у вищевказаному мобільному телефоні мобільний застосунок АТ «Сенс банк» після чого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем з метою подальшого заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, які зберігалися на рахунку потерпілого ОСОБА_8 в автоматизованій інформаційній системі АТ «Сенс банк».

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем - облікового запису потерпілого, ОСОБА_5 в автоматизованій інформаційній системі АТ «Сенс-банк», яка, згідно ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є такою, що становить банківську таємницю, усвідомлюючи, що він не має права законного доступу до неї, з метою незаконного отримання відомостей щодо суми коштів, розміщених на належному потерпілому банківському розрахунковому рахунку АТ «СенсБанк» НОМЕР_10 , ОСОБА_5 повторно, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи вільний доступ користувача ОСОБА_8 , оскільки мав доступ до паролю на вказаний застосунок до автоматизованої інформаційної системи АТ «Сенс-банк», з метою незаконного втручання в роботу автоматизованих систем, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі витоку інформації та бажаючи їх настання, без дозволу власника, зайшов до входу в автоматизовану інформаційну систему АТ «Сенс Банк», та отримав доступ до персональних даних ОСОБА_8 , наявних в АТ «Сенс Банк», у результаті чого не санкціоновано втручався в роботу автоматизованої (інформаційної) системи АТ «Сенс-Банк» та отримав доступ до банківського розрахункового рахунку АТ «СенсБанк» НОМЕР_10 потерпілого ОСОБА_8 .

Він же, 08.08.2024 приблизно о 21 години 51 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , повторно, здійснивши несанкціоноване втручання в роботу належного потерпілому ОСОБА_8 облікового запису в автоматизованій інформаційній системі АТ «СенсБанк» у зв`язку із тим, що код-доступу встановлено не було та, отримавши несанкціонований доступ до електронної інформації щодо залишку коштів на банківському розрахунковому рахунку НОМЕР_10 , з метою їх подальшого викрадення з використанням електронно-обчислювальної техніки, відповідно до положень п. 54 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» платіжна інструкція - розпорядження ініціатора надавачу платіжних послуг щодо виконання платіжної операції, а безготівкові розрахунки - перерахування коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів, а також перерахування надавачами платіжних послуг коштів, внесених платниками готівкою, на рахунки отримувачів, при цьому дебетовий переказ - платіжна операція, що здійснюється з рахунку платника на підставі наданої отримувачем платіжної інструкції, за умови отримання згоди платника на виконання платіжної операції, наданої ним отримувачу, надавачу платіжних послуг отримувача або платника, або на підставі платіжної інструкції стягувача без отримання згоди платника, ОСОБА_5 умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про відсутність згоди потерпілого, та усвідомлюючи, що заволодіння коштами потерпілого ОСОБА_8 у безготівковій формі, що зберігаються та обліковуються на банківському розрахунковому рахунку «СенсБанк» НОМЕР_10 , неможливе без документа на переказ, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на підробку документа на переказ та його використання, із використанням технічних можливостей облікового запису потерпілого ОСОБА_8 , в автоматизованій інформаційній системі АТ «СенсБанк», підробив електронний документ на переказ від 08.08.2024, у якій зазначив завідомо недостовірні відомості щодо наміру ОСОБА_8 здійснити переказ коштів в загальній сумі 13140 гривень із банківського розрахункового рахунку потерпілого АТ «Сенс Банк» НОМЕР_10 на банківську картку НОМЕР_6 АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» відкриту на ім`я ОСОБА_7 .

Після цього, підробивши вищевказаний електронний документ, для забезпечення несанкціонованогоперерахункувищевказанихкоштів, з використанням технічних можливостей облікового запису потерпілого ОСОБА_8 , натиснувши електронну клавішу на клавіатурі мобільного телефону «сплатити» та спрямувавши завідомо підроблений платіжний документ від 08.08.2024 в обробку платежів, незаконно надав банку наказ про перерахунок коштів потерпілого, чим вчинив використання документа на переказ.

У подальшому, 08.08.2024 приблизно о 21 години 51 хвилин, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , після отримання доступу до картки потерпілого, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме грошових коштів ОСОБА_8 , які знаходилися на банківському розрахунковому рахунку» АТ «СенсБанк» НОМЕР_10 , діючи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, повторно, керуючись корисливим мотивом та метою, таємно, вважаючи, що його дії не помітні для ОСОБА_8 , здійснив вхід через мобільний додаток «СенсБанк» до інтернет-банкінгу ОСОБА_8 та 08.08.2024 приблизно о 21 години 51 хвилин із платіжного банківського розрахункового рахунку НОМЕР_10 , емітованого в АТ «СенсБанк» на ім`я ОСОБА_8 , здійснив крадіжку грошових коштів у сумі 3035 гривень шляхом здійснення перерахунку вказаних коштів на банківський рахунок НОМЕР_6 , відкритого в банківській установі АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК».

Заволодівши вказаними грошовими коштами, ОСОБА_5 розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на суму 3035 гривень.

У подальшому, 24.08.2024 приблизно о 00 години 36 хвилин, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , після отримання доступу до картки потерпілого, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме грошових коштів ОСОБА_8 , які знаходилися на банківському розрахунковому рахунку» АТ «СенсБанк» НОМЕР_10 , діючи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, повторно, керуючись корисливим мотивом та метою, таємно, вважаючи, що його дії не помітні для ОСОБА_8 , здійснив вхід через мобільний додаток «СенсБанк» до інтернет-банкінгу ОСОБА_8 та 24.08.2024 приблизно о 00 години 36 хвилин із платіжного банківського розрахункового рахунку НОМЕР_10 , емітованого в АТ «СенсБанк» на ім`я ОСОБА_8 , здійснив крадіжку грошових коштів у сумі 10105 гривень шляхом здійснення перерахунку вказаних коштів на банківський рахунок НОМЕР_6 , відкритого в банківській установі АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК».

Заволодівши вказаними грошовими коштами, ОСОБА_5 розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на суму 10105 гривень.

Окрім цього встановлено, що за невстановлених проведеним досудовим розслідуванням період, місці та обставин, обвинувачений ОСОБА_5 умисно придбав ніж, який являється холодною зброєю, виготовлений по типу мисливських ножів загального призначення і відноситься до категорії коротко клинкової холодної зброї колючо- ріжучої дії.

Після чого, усвідомлюючи заборону вільного обігу холодної зброї, а так само відповідальність за їх незаконний обіг, не маючи передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 умисно, в порушення вимог «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, та Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, переносив у кишені куртки ніж без передбаченого законом дозволу з невстановленою слідством метою.

14.10.2024, в проміжок часу з 00:14 год. до 00:39 год., працівниками поліції, при проведенні огляду за адресою: АДРЕСА_4 у ОСОБА_5 виявлено та вилучено ніж, який являється холодною зброєю, виготовлений по типу мисливських ножів загального призначення і відноситься до категорії коротко клинкової холодної зброї колючо- ріжучої дії.

Згідно висновку експерта від 16.10.2024, «Наданий на дослідження металевий предмет, ззовні схожий на ніж з рукояткою чорного кольору, являється холодною зброєю, виготовлений по типу мисливських ножів загального призначення і відноситься до категорії коротко клинкової холодної зброї колючо- ріжучої дії».

31 жовтня 2024 року між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за письмової згоди потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , за участю захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених за ч.1 ст. 361, ч.2 ст. 361, ч. 1 ст. 200, ч.2 ст. 200, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання покарання за:

ч. 1 ст. 361 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік;

ч. 2 ст. 361 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки;

ч. 1 ст. 200 КК України України до покарання у виді штрафу у розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн.;

ч. 2 ст. 200 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 5000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 грн.;

ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі;

ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Враховуючи можливість виправлення підозрюваного без відбування покарання, на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання обвинуваченого ОСОБА_5 потрібно звільнити з випробуванням, з іспитовим строком, тривалість якого визначити судом, з покладанням на підозрюваного, відповідно до вимог ст. 76 КК України, певних обов`язків.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просить її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Захисник також підтвердив добровільність угоди та просив її затвердити.

Прокурор в судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_8 до суду надали заяву про розгляд кримінального провадження за їх відсутності.

Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали обвинувального акту з угодою про визнання винуватості, приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 361 КК України, які виразились у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 361 КК України, які виразились у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, вчинене повторно.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 200 КК України, як незаконні дії з документами на переказ, а саме у підробці документів на переказ та їх використання.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 200 КК України, як незаконні дії з документами на переказ, а саме у підробці документів на переказ та їх використання, вчинених повторно.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинених повторно, в умовах воєнного стану.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 263 КК України, які виразились у незаконному поводженні зі зброєю, а саме у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення шкоду завдано правам та інтересам окремих осіб, однак наявна письмова згода потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_8 щодо укладення угоди про визнання винуватості обвинуваченого з прокурором.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473,474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на їх основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Суд також бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості та характеру кримінального правопорушення, а також особі обвинуваченого.

Виходячи з викладеного суд дійшов висноку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 .

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що обраний відносно ОСОБА_5 залишити попереднім до вступу вироку в законну силу.

По кримінальному провадженні маються процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 2387,70 грн., які відповідно до положень ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_5 в повному обсязі.

Арешт, що накладений на майно ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 16 жовтня 2024 року необхідно скасувати.

Долю речових доказів, приєднаних до матеріалів кримінального провадження, необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 474,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31.10.2024 року, укладену між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати винним ОСОБА_5 за ч.1 ст. 361, ч.2 ст. 361, ч. 1 ст. 200, ч.2 ст. 200, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 31.10.2024 року покарання

за ч. 1 ст. 361 КК України - у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік;

за ч. 2 ст. 361 КК України - у виді обмеження волі на строк 2 роки;

за ч. 1 ст. 200 КК України - у виді штрафу у розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн.;

за ч. 2 ст. 200 КК України - у виді штрафу у розмірі 5000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 грн.;

за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді 5 років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 263 КК України - у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку на 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_5 наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 2387,70 грн.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що обраний відносно ОСОБА_5 залишити попереднім до вступу вироку в законну силу.

Арешти, що накладені на майно ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 16 жовтня 2024 року - скасувати.

Речові докази - металевий предмет, ззовні схожий на ніж з рукояткою чорного кольору - знищити.

Речові докази - металевий предмет, ззовні схожий на ніж з рукояткою коричневого кольору - повернути власнику за належністю.

Речові докази - оптичні диски в кількості 6 штук - залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, предбачених ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м.Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя ОСОБА_10