Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/796/2024 Справа № 641/7185/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року м.Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у залі суду в м. Харкові у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені відомості до ЄРДР за № 0000343 від 20.09.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Харкова, з середньо- технічною освітою, розлученої, не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 02.03.2023 Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу 17000 грн., відповідно до ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 10.07.2024 замінено несплачену суму штрафу в розмірі 17000 грн. на покарання у виді громадських робіт строком на 240 (двісті сорок) годин.

-у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 засуджена вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 02.03.2023 за вчинення кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень та відповідно до ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 10.07.2024, останній замінено несплачену суму штрафу в розмірі 17000 грн. на покарання у виді громадських робіт строком на 240 (двісті сорок) годин.

ОСОБА_3 прибула до Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, де згідно з ст. 37 КВК України письмово ознайомлена з порядком і умовами відбування покарання у виді громадських робіт та відповідно до ст. 40 КВК України попереджена про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, відповідно до ч. 2 ст. 389 КК України, про що остання надала підписку.

Слобідським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 під особистий підпис видано направлення до комунального підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташовано за адресою м. Харків, вул. Сумська, 81, для відбування громадських робіт, відповідно до якого остання повинна приступити до їх виконання з 23.08.2024.

Однак, ОСОБА_3 , будучи працездатною, маючи змогу працювати та відбувати призначене Дергачівським районним судом Харківської області покарання, умисно, ігноруючи рішення суду, з метою ухилення від відбування громадських робіт, без поважних причин, ігноруючи обов`язки пов`язані із відбуттям призначеного покарання, з 23.08.2024 до комунального підприємства «Об`єднання парків культури та відпочинку м. Харкова» жодного разу не з`явилась і до відбування громадських робіт не приступила.

У період часу з 23.08.2024 по 10.10.2024, ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою ухилитися від призначеного їй рішенням суду покарання, без поважних причин до комунального підприємства «Об`єднання парків культури та відпочинку м. Харкова», жодного разу не з`явилась і до відбування громадських робіт не приступила.

Такі дії ОСОБА_3 набули тривалого системного характеру і полягають у невиконанні обов`язку (бездіяльність) щодо відбування покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт та відповідно до ст. 40 КВК України є ухиленням від виконання покарання, оскільки більше двох прогулів без поважних причин протягом місяця є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт.

Тобто, ОСОБА_3 , будучи ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, письмово попередженим про настання кримінальної відповідальності за порушення порядку та умов відбування покарання, без поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення від призначеного судом покарання у вигляді громадських робіт, виконувати рішення суду не стала, тим самим невмисно ухилилась від відбуття призначеного судом покарання у виді громадських робіт, порушивши встановлені законодавством порядок та умови відбуття покарання, залишивши невідпрацьованими 240 годин громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, а саме ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акту у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачена ОСОБА_3 , захист якої здійснював захисник - адвокат ОСОБА_4 , подала заяву, згідно якої вона беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без її участі; ознайомлена з обмеженнями права на апеляційне оскарження.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу про вчинення кримінального правопорушення - проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Суд вважає, що встановлені обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, та докази на підтвердження встановлених судом обставин, долучені до обвинувального акту, доводять вину обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (проступку).

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й, зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує те, що ОСОБА_3 раніше судима, на диспансерному (профілактичному) обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, а також враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено законом до проступків, особу винної, обставину, визнану судом такою, що пом`якшує покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин та приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень є призначення обвинуваченій покарання у вигляді обмеження волі, що буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (проступку), обставинам справи, але й особі обвинуваченої, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для її виправлення.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 була засуджена вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 02.03.2023 за вчинення кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді до покарання у виді штрафу 17000 грн. Вказаний вирок набрав законної сили 04.04.2023 року .

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 10.07.2024, ОСОБА_3 замінено несплачену суму штрафу в розмірі 17000 грн. на покарання у виді громадських робіт строком на 240 (двісті сорок) годин. Ухвала набрала законної сили 17.07.2024 року.

Проте, обвинувачена ОСОБА_3 вказане покарання не відбула.

В зв`язку з тим, що обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення після постановлення вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 02.03.2023, але до повного відбуття покарання вчинила нове кримінальне правопорушення, суд при призначенні покарання застосовує ст. 71,72 КК України й до призначеного покарання повністю приєднує не відбуте покарання за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 02.03.2023, із розрахунку, що, згідно п.4 ч.1 ст. 72 КК України, одному дню обмеження волі відповідають 8 годин громадських робіт, та остаточно призначає покарання у виді обмеження волі, оскільки, саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченої і попередження вчинення нею нових злочинів

Цивільний позов, судові витрати, речові докази - відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої -не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 373, 374 382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити покарання у вигляді обмеження строком на 1(один) рік.

На підставі ч.1 ст. 71,72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком, повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 02.03.2023 та ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 10.07.2024, та остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 30 (тридцять) днів.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту фактичного приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя - ОСОБА_1