Справа № 152/956/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2024 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шаргород кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000136 від 15 травня 2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ід.№ , уродженця та зареєстрованого мешканця АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, військовослужбовця, одруженого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною першою статті 263 КК України, -

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.

1. Старший солдат ОСОБА_3 , в порушення вимог статті 41 Конституції України, статей 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.1 Додатку №1 до постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна», пункту 1 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ №567 від 12 жовтня 1992 року, в період з 4 березня 2022 року по 3 лютого 2024 року (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), проходячи військову службу в зоні бойових дій у Миколаївській області (більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено), без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, набув бойовий припас оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, яку повинен був здати на зберігання до військової частини, однак, указане не вчинив, чим протиправно придбав вказаний бойовий припас.У подальшому, шляхом перевезення у своїх особистих речах, ОСОБА_3 переніс до домоволодіння по АДРЕСА_2 бойовий припас оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, де помістив на зберігання.14 травня 2024 року, близько 02-20 год, дружина старшого солдата ОСОБА_3 - ОСОБА_5 виявила вказаний бойовий припас, після чого повідомила правоохоронні органи про наявність вказаного предмету, що вилучений з цивільного обігу, шляхом виклику на спецлінію «102».

ІІ. Позиція прокурора.

2. Прокурор в судовому засіданні просив врахувати повне визнання вини обвинуваченим та відсутність обставин, які б обтяжували покарання. Тому, на думку прокурора, обвинуваченому слід призначити покарання, передбачене санкцією частини першої статті 263 КК України, а саме у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком.

ІІІ. Позиція обвинуваченого.

3. Обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, не заперечував факту вчинення кримінального правопорушення при вищенаведених обставинах. Обвинувачений розуміє суспільну небезпечність своєї поведінки та пообіцяв виправитися. Просив суворо його не карати.

ІV. Оцінка Суду.

4. З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 КПК України Суд, вважав за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечували всі учасники судового провадження, які пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

5. Враховуючи показання обвинуваченого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, Суд знаходить, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною першою статті 263 КК України, а саме придбання, носіння, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

V. Призначення покарання.

6. Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено.

7. Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК України бере до уваги:

7.1. класифікацію кримінального правопорушення, яке згідно із статтею 12 КК України відноситься до тяжкого злочину;

7.2. враховує наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення, зокрема активні дії обвинуваченого, які полягали у придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу; носіння та зберігання обвинуваченим бойових припасів без передбаченого законом дозволу; форму вини у виді прямого умислу;

7.3. особу винного: його вік 51 рік; матеріальний стан військовослужбовець; сімейний стан одружений, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має; стан здоров`я неодноразово проходив лікування у зв`язку з отриманими травмами; раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але судимість погашена; задовільно характеризується за місцем проживання; негативно характеризується за місцем служби;

7.4. відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання;

7.5. те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених (частина друга статті 50 КК України).

8. У зв`язку із чим, Суд доходить висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

9. Разом з тим, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину, не має непогашеної судимості та позитивно характеризується за місцем проживання, до нього можливо застосувати статтю 75 КК України, що буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненим правопорушенням та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.

10. У зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 76 КК.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

11. Цивільний позов по справі не заявлявся.

12. Долю речових доказів по кримінальному провадженню слід вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

13. Процесуальні витрати по справі за проведення судових експертиз в розмірі 6058,24 грн слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

14. Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили, Суд не вбачає.

З цих підстав,

керуючись статтями 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною першою статті 263 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

2. На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення.

3. Відповідно до частини першої статті 76 Кримінального кодексу України зобов`язати ОСОБА_3 :

3.1. періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

3.2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

4. Початок іспитового строку ОСОБА_3 слід рахувати з моменту проголошення вироку.

5. Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

6. Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: біологічні зразки ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , корпус гранати Ф-1 та запал УЗРГМ до ручної гранати знищити.

7. Стягнути з ОСОБА_3 6058 (шість тисяч п`ятдесят вісім) грн 24 коп. процесуальних витрат на користь держави за проведення експертизи.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнане судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію повного тексту вироку негайно, після проголошення його резолютивної частини, вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА