Справа № 699/1284/24
Номер провадження 1-кп/699/132/24
УХВАЛА

щодо закриття кримінального провадження

26.09.2024 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з повною технічною фіксацією матеріали обвинувального акта в кримінальному провадженні від 02.08.2024 № 0000133

за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Корсуня-Шевченківського Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з неповною середньо освітою, непрацюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000133 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

За обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 28.07.2024 близько 11 год. 30 хв., він перебуваючи в магазині «Євробуд» за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень, здійснив удари кулаком правої руки по лівій руці потерпілого, який зігнув свої руки в ліктях з метою захисту свого обличчя, після здійснив декілька ударів правою ногою по лівій нозі потерпілого, в результаті чого завдав потерпілому тілесні ушкодження у вигляді саден рук та ніг, які відповідно до висновку експерта Корсунь-Шевченківського міжрайонного відділення КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 07.08.2024 № 05-11-01/122, відноситься до легких тілесних ушкоджень, які не спричиняють короткочасного розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

До суду з`явилися прокурор, обвинувачений та потерпілий.

Під час підготовчого судового засідання потерпілий ОСОБА_4 заявив письмове клопотання про відмову від обвинувачення ОСОБА_5 . При цьому повідомив, що його рішення є добровільним, на нього впливу ніхто не здійснював. Роз`яснені судом наслідки задоволення клопотання щодо закриття кримінального провадження потерпілому зрозумілі.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 проти задоволення клопотання про закриття кримінального провадження в зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення не заперечували.

Дослідивши наявні в справі докази, заслухавши думки учасників, суд дійшов такого.

Суд установив, що в поданому до суду обвинувальному акті не зазначено про вчинення обвинуваченим правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №288/1158/16 (провадження №13-28кс19) зазначено, що критерієм розмежування кримінальних проваджень у формі приватного та публічного обвинувачення є зумовлене характером і наслідками протиправного діяння співвідношення публічного і приватного інтересу як об`єктів кримінально-правового захисту. Від такого співвідношення залежать передбачені законом способи вирішення конфлікту між винним і потерпілим, у тому числі можливість його розв`язання без застосування заходів кримінальної репресії.

Кримінальні правопорушення, кримінальне провадження щодо яких здійснюється в формі приватного обвинувачення, завдають шкоди головним чином інтересам окремих осіб, здебільшого, не є тяжкими і зумовлені локальними конфліктами, їх небезпека для держави й суспільства не є значною, а порушені права потерпілих можуть бути ефективно захищені як за допомогою кримінально-правових механізмів, так і в альтернативний спосіб. Завдана цим особам шкода зазвичай не має непоправного характеру, і становище, яке вони мали до вчинення посягання, може бути поновлено, у тому числі шляхом порозуміння, примирення, компенсації й іншим чином без застосування встановлених державою заходів примусу.

У цих випадках, які є винятками із засади публічності, законодавець надає потерпілому можливість вибору одного з альтернативних варіантів поведінки у відповідь на вчинення щодо нього кримінального правопорушення: ініціювати перед компетентними органами притягнення винного до кримінальної відповідальності; врегулювати кримінально-правовий спір на основі взаємного порозуміння; не вдаватися до жодних дій.

Обираючи спосіб реагування на кримінальне правопорушення, потерпілий, користуючись свободою розсуду, самостійно вирішує питання про те, наскільки це протиправне діяння зачіпає його інтереси, наскільки ефективним для їх захисту буде звернення до процедури кримінального судочинства, а в разі початку такої процедури чи доцільно її продовжувати. Заява потерпілого свідчить про його рішення захистити власні інтереси шляхом здійснення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Пунктом 7 частини 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством;

Зазначений законодавчий підхід покликаний сприяти врегулюванню виниклого у зв`язку з кримінальним правопорушенням конфлікту між обвинуваченим та потерпілим і є проявом диспозитивності як загальної засади кримінального провадження, зміст якої розкривається в статті 26 КПК України і полягає у свободі сторін використовувати свої права у межах та у спосіб, що передбачені цим Кодексом.

Аналогічні позиції викладені, зокрема, в ухвалах Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 653/666/19, від 21.10.2019 у справі № 474/442/19, від 22.10.2019 у справі № 531/195/19 відносно наявності підстав для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення за кримінальне правопорушення, передбачене статтею 125 КК України.

Беручи до уваги добровільність позиції потерпілого ОСОБА_4 слід прийняти його відмову від обвинувачення ОСОБА_5 .

Ураховуючи думку прокурора щодо відсутності перешкод для закриття даного кримінального провадження в зв`язку з відмовою потерпілого від приватного обвинувачення суд дійшов висновку, що кримінальне провадження щодо обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, слід закрити.

Керуючись ст. 26, 284, 288, 350, 369-372, 392, 393, 395, 477, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову потерпілого ОСОБА_4 від обвинувачення ОСОБА_5 в кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2024 за № 0000133.

Кримінальне провадження № 0000133 стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - закрити в зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Після набрання ухвалою законної сили, наявний у матеріалах кримінального провадження речовий доказ, а саме: диск і з відеозаписом - залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000133.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 26.09.2024.

СуддяОСОБА_1