КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 25 липня 2024 року апеляційну скаргу з доповненнями представника власника майна ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» - адвоката ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 січня 2024 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

представників власника майна адвокатів ОСОБА_5 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та накладено арешт на грошові кошти, що належать ПрАТ «Полтавський гірничо - збагачувальний комбінат» (), які знаходяться на рахунках банківських установ, а саме:

- АТ «Державний ощадний банк України» код банку (МФО) 300465, код за , рахунків:

НОМЕР_1 (валюта рахунку - 980 українська гривня), відкритий 26.06.2019;

НОМЕР_2 (валюта рахунку - 980 українська гривня), відкритий 26.06.2019;

НОМЕР_3 (валюта рахунку - 980 українська гривня), відкритий 01.07.2019;

НОМЕР_4 (валюта рахунку - 840 долар США), відкритий 15.07.2020;

НОМЕР_5 (валюта рахунку - 978 Євро), відкритий 15.07.2020;

НОМЕР_6 (валюта рахунку - 980 українська гривня), відкритий 18.11.2020;

- АТ "ОТП БАНК" код банку (МФО) 300528, код за , рахунків:

НОМЕР_8 (валюта рахунку - 643 російський рубль), відкритий 09.08.2016;

НОМЕР_8 (валюта рахунку - 840 долар США), відкритий 09.08.2016;

НОМЕР_8 (валюта рахунку - 978 Євро), відкритий 09.08.2016;

НОМЕР_10 (валюта рахунку - 980 українська гривня), відкритий 28.05.2020;

НОМЕР_11 (валюта рахунку - 980 українська гривня), відкритий 17.06.2020;

НОМЕР_12 (валюта рахунку - 980 українська гривня), відкритий 03.07.2020;

НОМЕР_13 (валюта рахунку - 980 українська гривня), відкритий 24.01.2023;

НОМЕР_14 (валюта рахунку - 980 українська гривня), відкритий 24.01.2023;

НОМЕР_15 (валюта рахунку - 980 українська гривня), відкритий 09.02.2023;

НОМЕР_16 (валюта рахунку - 980 українська гривня), відкритий 19.04.2023;

НОМЕР_17 (валюта рахунку - 840 долар США), відкритий 10.05.2023;

НОМЕР_18 (валюта рахунку - 980 українська гривня), відкритий 17.05.2023;

- ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» код банку (МФО) 320478, код за , рахунків:

НОМЕР_20 (валюта рахунку - 980 українська гривня), відкритий 27.07.2020;

НОМЕР_20 (валюта рахунку - 978 Євро), відкритий 27.07.2020;

НОМЕР_20 (валюта рахунку - 840 долар США), відкритий 27.07.2020.

Дозволено проведення операцій з конвертації (обміну) валюти та здійснення видаткових операцій у тому числі на транзитні рахунки в інших банках, пов`язаних з:

- виплатою заробітної плати і відповідних нарахувань на заробітну плату працівників ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» (), в тому числі розрахунків при звільненні, відпускних, аліментів, лікарняних, відпустки у зв`язку із вагітністю та пологами, матеріальної допомоги на поховання згідно з Колективним договором, матеріальної допомоги сім`ям загиблих працівників згідно з Колективним договором, пільгових пенсій, включаючи на здійснення виплат з вказаною метою на транзитні рахунки в інші банківські установи;

- виплатами, пов`язаних зі сплатою місцевих податків та зборів;

- оплатою (в т.ч. здійснення передплати) постачальником енергоносіїв та електроенергії, зокрема, постачання природнього газу та його розподіл, постачання побутового газу, споживання теплової енергії, постачання та передачі електроенергії, сплата фіксованого платежу за користування програмним забезпеченням оператора ринку (ПЗ ОР), послуги оператора збору даних комерційного обліку (КО), вчинення інших платежів, пов`язаних із закупівлею енергоносіїв;

- поповненням/сплатою гарантійних внесків для участі в торгах на енергетичних біржах, а також інших платежів за участь у аукціонах;

- відшкодування витрат на відрядження працівників ПрАТ «Полтавський гірничо- збагачувальний комбінат» та оплати, пов`язаних з відрядженням (придбання білетів, оплата послуг з проживання, у тому числі які здійснюються через туристичні агенції);

- виплати за цивільно-правовими договорами фізичним особам на підставі договорів, що були укладені до 01.02.2023;

- виплатами, направленими на підтримку внутрішньо переміщених осіб та Збройних Сил України.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник власника майна ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» - адвокат ОСОБА_9 , подавапеляційну скаргу з доповненнями, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Апелянт зазначає, що порушень щодо незаконного видобутку корисних копалин не зазначених в спеціальному дозволі під час проведених перевірок Держегеонадр не встановлено. Дія спеціального дозволу ПрАТ «Полтавський ГЗК», метою якого є видобування залізистих кварцитів, не зупинялася та продовжує свою дію.

Окрім того, технологічний процесс видобутку корисних копалин ПрАТ «Полтавський ГЗК» здійснюється відповідно до затвердженого проекту, на підставі якого видано спецільний дозвіл.

Серед іншого, захисник зазначає, що відходи сухої магнітної сепарації не є корисною копалиною, що підтверджується відповіддю Держгеонадра № 533/05-2/2-23 від 02.02.2023 року.

Звертає увагу на те, що метою накладення арешту є забезпечення відшкодування шкоди (цивільний позов), заявленного Держгеонадрами в рамках кримінального провадження. Однак, в ухвалі зазначено, що арешт накладено з метою забезпечення збереження речових доказів. При цьому постанова про визнання речовими доказами в матеріалах клопотання відсутня.

Звертає увагу на те, що ПрАТ «Полтавський ГЗК» як юридична особа не може бути підозрюваним та не є юридичною особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного.

Крім того, відносно ПрАТ «Полтавський ГЗК» кримінальне провадження не здійснюється.

Звертає увагу на те, що Товариство позбавлене можливості користуватися належними його грошовими коштами, які містяться на рахунках в банківських установах, зокрема арешт унеможливлює проведення транзакцій необхідних для функціонування підприємства.

Також, клопотання прокурора розглянуто без повідомлення представника ПрАТ «Полтавський ГЗК», а наявність позовної заяви Державної служби геології та надр України у матеріалах кримінального провадження не є безумовною підставою для накладення арешту на майно підприємства.

Разом з тим, арешт накладено на грошові кошти ПрАТ «Полтавський ГЗК», в тому числі і на ті, які перебувають на рахунку із спеціальним режимом використання, зокрема Товариство надає в тому числі послуги з продажу електричної енергії згідно з договорами постачання електричної енергії, відтак накладення арешту є прямим порушенням вимог ч. 3 ст. 170 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи представників власника майна, які просили задовольнити апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені апелянтом доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України, здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 03 листопада 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001547, за підозрою ОСОБА_10 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 240, ч. 2 ст. 364-1 КК України, а також за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364 КК України.

Як зазначає прокурор, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 22 серпня 2013 року, у голови правління ВАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_10 виник злочинний умисел спрямований на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, після чого він вступив у злочинну змову з невстановленими на даний час особами.

22 вересня 2023 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 240 КК України, ч. 2 ст. 364-1 КК України (в редакції Кримінального кодексу України від 01.01.2015).

15 січня 2024 року прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арештуна грошові кошти, що належать ПрАТ «Полтавський гірничо - збагачувальний комбінат» (), які знаходяться на рахунках банківських установ, з метою забезпечення відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 січня 2024 року клопотання задоволено.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0001547 про накладення арешту на грошові кошти які знаходяться на банківських рахунках, слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. Накладаючи арешт на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співмірність втручання у права та діяльність підприємства, з потребами кримінального провадження.

Матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та діяльність ПрАТ «Полтавський гірничо - збагачувальний комбінат» з метою відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням (цивільний позов), а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті. Зокрема, суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Крім того, слідчий суддя розглядаючи клопотання про накладення арешту на кошти, які знаходяться на банківських рахунках ПрАТ «Полтавський гірничо - збагачувальний комбінат» врахував господарську діяльність підприємства та наклав арешт із дозволом проводити операції з конвертації (обміну) валюти та здійснення видаткових операцій у тому числі на транзитні рахунки в інших банках, пов`язаних у тому числі з виплатою заробітньої плати та інших виплат пов`язаних із функціонуванням підприємства. Відтак, господарську діяльність ПрАТ «Полтавський гірничо - збагачувальний комбінат» не зупинено.

Також, колегією суддів враховано те, що представники ПрАТ «Полтавський гірничо - збагачувальний комбінат» неодноразово зверталися до слідчих суддів, щодо скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду від 24 січня 2024 року. Зокрема, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 березня 2024 року частково задоволено клопотання адвоката ОСОБА_11 в інтересах ПрАТ «Полтавський гірничо - збагачувальний комбінат» та скасовано арешт на грошові кошти, що належать ПрАТ «Полтавський гірничо - збагачувальний комбінат» (), які знаходяться на рахунках банківських установ, в частині скасування заборони на проведення видаткових операцій зі сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету України.

Окрім того, ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва від 02, 04, 10, 18, 25 квітня 2024 року клопотання представників ПрАТ «Полтавський гірничо - збагачувальний комбінат» про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду від 24 січня 2024 року, залишено без задоволення.

Доводи апеляційної скарги, що клопотання розглянуто без повідомлення представника ПрАТ «Полтавський гірничо - збагачувальний комбінат», не заслуговують на увагу.

Відповідно до положень, передбачених ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Посилання апелянта на те, що ПрАТ «Полтавський ГЗК», як юридична особа не може бути підозрюваним та не є юридичною особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Так, 22 вересня 2023 року ОСОБА_10 , який є головою правління ПрАТ «Полтавський ГЗК», повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 240 КК України, ч. 2 ст. 364-1 КК України (в редакції Кримінального кодексу України від 01.01.2015).

До матеріалів клопотання долучено позовну заяву Державної служби геології та надр України від 06 жовтня 2023 року про визнання цивільним позивачем та забезпечення відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням. Цивільними відповідачами зазначено ПрАТ «Полтавський ГЗК» та ОСОБА_10 .

Крім того, представник цивільного позивача ОСОБА_12 у прохальній частині позовної заяви просив стягнути солідарно з ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» () та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (код НОМЕР_21 ) на користь Державної служби геології та надр України збитки в розмірі 157 125 980 680 гривень 20 копійок, завдані внаслідок незаконного видобутку корисних копалин.

Посилання апелянта на те, що у клопотанні прокурора метою накладення арешту зазначено забезпечення відшкодування шкоди (цивільний позов), а слідчим суддею накладено арешт з метою забезпечення збереження речових доказів, не може бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки це слід визнати опискою.

Зокрема, у клопотанні прокурора про арешт майна від 12 січня 2024 року, метою зазначено відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, до нього долучено копію позовної заяви (а.с.91-95, т. 1).

В мотивувальній частині ухвали слідчим суддею викладено доводи клопотання прокурора про необхідність накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунках, так і зазначено про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора.

Відтак, метою накладення арешту є саме відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника власника майна ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» - адвоката ОСОБА_5 , з урахуванням викладених в них доводами, задоволенню не підлягає.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 січня 2024 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу з доповненнями представника власника майна ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» - адвоката ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15

Єдиний унікальний № 757/1986/24-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_16

Провадження № 11сс/824/2764/2024 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК