УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2024 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за підозрюваного ОСОБА_3 , його захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді оосбистого зобов`язання в рамках кримінального провадження № 0000508 від 07.07.2023 ,-

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 надійшло клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу в рамках кримінального провадження № 0000508 від 07.07.2023.

Особа, яка звернулася із даним клопотанням, просить змінити застосований відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

1.ВИКЛАД ФАКТИЧНИХ ОБСТАВИН ДАНОГО КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Як вбачається з клопотання захисника, Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження 0000508 від 07.07.2023 у тому числі за підозрою ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України.

Так, 05.08.2024 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце проживання, строком до 01.10.2024.

Строк досудового розслідування відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України у даному кримінальному провадженні спливає 02.10.2024.

2.ЗМІСТ ПОДАНОГО КЛОПОТАННЯ

В обґрунтування клопотання сторона захисту зазначає, що з моменту застосування відносно ОСОБА_3 минуло більше місця, натомість підзахисний повністю та беззастережно виконує покладені на нього ухвалою слідчого судді від 05.08.2024 та КПК України обов`язки.

Крім того, адвокат ОСОБА_4 в обгрунтування можливості зміни запобіжного заходу відносно його підзахисного зазначає наступні обставини:

-наявність у ОСОБА_3 міцних соціальних зв`язків, а саме: останній одружений, має постійне місце реєстрації, ОСОБА_3 офіційно працевлаштований, має на утриманні вагітну дружину та бабусю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інваліда першої групи, за якою підзахисний здійснює догляд та є єдиним членом сім`ї, який здійснює такий догляд.

-відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України;

-підозра, повідомлена ОСОБА_3 , є необгрунтованою, з огляду на відсутність будь-яких доказів про вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення.

3.ПОЗИЦІЯ СТОРІН КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У СУДОВОМУ ЗАСІДАННІ

Захисник підозрюваного авдокат ОСОБА_4 вимоги клопотання підтримав повному обсязі, просив його задовольнити. Крім того, просив звернути вагу слідчого судді на те, що ОСОБА_3 є єдиним доглядачем для своєї бабусі ОСОБА_7 , проте умови утримання його під цілодобовим домашнім арештом позбавляють можливості у повній мірі виконувати свої обов`язки перед останньою. При цьому, під час дії відносно підзахисного відповідного запобіжного заходу, ОСОБА_3 перубвав на зв`язку у телефонному режимі із сусідом бабусі, який за вказівками онука інколи провідував її.

Захисник підозрюваного авдокат ОСОБА_5 підтримав коллеги, просив подане клопотання задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту, вказавши на те, що є інші особи, яким можна доручити здійснення догляду за бабусею.

Підозрюваний підтримав думку своїх захисників, проте на зауваження прокурора повідомив, що наразі він з братом зв`язків не підтримує, більше того, у нього на утриманні перебуває інша бабуся, а ОСОБА_7 з ним не спілкується.

4.ВИСНОВКИ СЛІДЧОГО СУДДІ

Стаття 201 КПК України передбачає можливість особи, до якої застосовано запобіжний захід, змінити його. Така можливість надається особі з метою надання їй права на перегляд обставин. Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (щодо прав особи, яка позбавлена свободи внаслідок арешту або тримання під вартою) забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи (Рішення у справі Yeloyev проти України від 6 листопада 2008 року, заява № 17283/02, параграф 64).

Підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання. Слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом. (стаття 201 КПК України).

Щодо доводів захисника з приводу необгрунтованості повідомленої ОСОБА_3 підозри, у зв`язку із відсутністю доказів вчинення ним інкримінованого злочину, слідчий суддя звертає увагу на наступне.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Аналогічна правова позиція ЄСПЛ відображена у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, в якому також зазначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Таким чином, відповідно до практики ЄСПЛ, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Слідчий суддя наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом не встановлюється винуватість чи не винуватість ОСОБА_3 у скоєнні злочину, а лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для застосування відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати остаточну оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ч. 2 ст. 94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч. 1 ст. 94 КПК України.

Відповідно до ст. ст. 89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Таким чином, на переконання слідчого судді, дії, у ймовірному вчиненні яких наразі підозрюєтсья ОСОБА_3 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, тобто є кримінально караними. Тому немає підстав для висновків, що такі дії не можуть становити жодного злочину. Водночас, описана у клопотанні слідчого та повідомленні про підозру фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими матеріалами досудового розслідування вказують на наявність вагомих доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з відповідним кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 4 ст. 409 КК України, і такі докази є достатніми щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Що стосується питання існування в рамках даного кримінального провадження ризиків, які раніше визначалися слідчим суддею, що безумовно є однією з ключових обставин, яким надається оцінка при вирішенні питання міри запобіжного заходу, слідчий суддя звертає увагу на наступне. Слідчий суддя зауважує, що ризиками, про які йдеться в поданому стороною захисту клопотанні в частині власної оцінки щодо припинення їх існування є ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Між тим, слідчий суддя звертає увагу сторони захисту, що при першочерговому вирішенні питання міри запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 слідчим суддею, дійсно, було встановлено, наявність вищевказаних ризиків, проте у різних ступенях ймовірності їх настання.

Так, слідчим суддею було встановлено можливість ОСОБА_3 для переховування від органу досудового розслідування, оскільки він володіє правом вільного перетину державного кодону в умовах воєнного стану на території України, у зв`язку із перебуванням на його утриманні бабусі-інваліда першої групи. Разом з тим, слідчий суддя бере до уваги доводи захисника, що останній будучи, належним чином повідомленим про підозру та не затриманим органом досудового розслідування, а також достеменно обізнаним про скерування стороною обвинувачення клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з`явився у визначений час до слідчого судді на розгляд даного клопотання. Водночас, на думку слідчого судді, означене хоча й не виключає у повному обсязі наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте свідчить про його невисокий рівень. У зв`язку із чим, слідчий суддя вважає передчасними твердження адвоката ОСОБА_4 , що за таких обставин вказаний ризик припинив своє існування.

Крім того, при обранні відносно підозрюваного запобіжного заходу слідчим суддею зазначалося й про наявність ризику незаконного впливу на свідків з боку ОСОБА_3 .

В цьому розрізі слідчий суддя зауважує, що свідками у данному кримінальному провадженні є військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 , а за тих обставин, що ОСОБА_3 звільнений з військової служби, слідчий суддя приходить до переконання, що ймовірність здійснення впливу ОСОБА_3 на таких осіб з метою уникнення від можливої кримінальної відповідальності, наразі є невисокою.

При цьому, слідчий суддя враховує, що нормами Кримінального процесуального кодексу України передбачено різного роду процедури, які можуть застосовуватися стороною обвинувачення у ситуації, коли сторона обвинувачення реально вважає, що відповідний ризик дійсно існує й може настати у кримінальному провадженні. Такими процедурами є механізм допиту особи у порядку ст. 225 КПК України, застосування до осіб, щодо яких може бути застосований тиск, заходів безпеки тощо.

Однак, за результатами розгляду даного клопотання, прокурор не лише не повідомив, що з моменту застосування запобіжного заходу стороною обвинувачення вживалися будь-які з наведених вище процесуальних дій, але й не вказав, що в цілому сторона обвинувачення проводила будь-які процесуальні дії зі свідками.

Знову ж таки, слідчий суддя наголошує, що на теперішній час йде мова саме про мінімізацію даного ризику, проте не про припинення його існування у повному обсязі,з огляду на встановлені обставини при обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 .

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що прокурор, користуючись наданими йому процесуальними правами, які відповідають загальній засаді кримінального провадження у вигляді диспозитивності, при розгляді даного клопотання не надав належних доводів щодо наявності додаткових обставин, якими може обґрунтовуватися продовження існування вказаних ризиків.

За таких обставин, фактично, слідчий суддя наразі повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, які були встановлені, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.

Слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_3 утримується під під цілодобовим домашнім арештом з 05.08.2024, тобто майже півтора місяці. Хоча за цей час ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не нівельовані, проте можна стверджувати про їх мінімізацію в певній частині. До матеріалів даного клопотання захисником було долучено відомості щодо незадовільного стану здоров`я підозрюваного. Крім того, стороною захисту також згадується про те, що ОСОБА_3 має на утриманні вагітну дружину та бабусю похилого віку-інваліда першої групи (встановлено, що ОСОБА_3 є єдиним доглядачем вказаної особи), що може враховуватися як підстава для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В цьому ж розрізі, слідчий суддя звертає увагу на те, що за умов перебування під цілодобовим домашнім арештом єдиного піклувальника ОСОБА_3 , особа похилого віку фактично залишилися без сторонньої допомоги. На запитання слідчого судді захисник повідомив, що на теперішній час єдина особа, яка б могла навідувати бабусю це сусід останньої, проте вказане об`єктивно створює незручності. При цьому, рідний брат підозрюваного доглядає за іншою бабусею, а ОСОБА_3 та сама бабуся ОСОБА_7 з ним не підтримують жодних відносин.

Слідчий суддя критично оцінює заперечення прокурора в цій частині, оскільки слідчим суддею в судовому засіданні було встановлено відсутність осіб, які б могли замінити у повному обсязі роль ОСОБА_3 як доглядача бабусі.

Слідчий суддя також звертає увагу на те, що в контексті справи ЄСПЛ «Манчіні проти Італії» визнано, що за наслідками та способом застосування як тримання під вартою, так і цілодобовий домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.

Безумовно, коли слідчим суддею вирішувалося питання міри запобіжного заходу щодо підозрюваного, слідчий суддя виходив зі стадії кримінального провадження, її актуальності, необхідності виконання невідкладних процесуальних дій стороною обвинувачення, що пояснювалося зміною вектору такого кримінального провадження, оскільки в його рамках про підозру було повідомлено конкретних осіб у тому числі й ОСОБА_3 .

Тобто, при вирішенні питання першочергового застосування запобіжного заходу, слідчий суддя вважав, що існуючий суспільний інтерес, який в тому числі зводився до необхідності забезпечення досягнення завдань кримінального провадження, на той період часу превалював над особистим інтересом підозрюваного ОСОБА_3 , в результаті чого в значній мірі слідчий суддя й прийшов до переконання про необхідність застосування більш суворого запобіжного заходу.

Наразі, з урахуванням строку здійснення досудового розслідування в рамках такого кримінального провадження, попри продовження існування такого суспільного інтересу, все ж, слідчий суддя повинен в більшій мірі балансувати між останнім, та особистим інтересом підозрюваної особи.

В цій частині слідчий суддя не може не врахувати характеризуючі підозрюваного ОСОБА_3 відомості, в поєднанні з процесуальною активністю сторони обвинувачення, стадією кримінального провадження, а також процесуальними можливостями слідчого судді та сторони обвинувачення в забезпеченні мети запобіжного заходу через застосування передбачених КПК України механізмів (зокрема, покладення процесуальних обов`язків).

Так, попри раніше висловлені висновки щодо продовження існування відповідних ризиків, з огляду на сукупність наведених вище доводів, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Беручи до уваги обставини ймовірного вчинення підозрюваним ОСОБА_3 кримінального правопорушення, а також характеризуючі дані підозрюваного, відповідно до яких останній має на утриманні вагітну дружину, є єдиним утримувачем та доглядачем для бабусі похилого віку-інваліда першої групи, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем роботи, що у сукупності вказує на наявність міцних соціальних зв`язків у нього та про можливість запобігання встановленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом зміни запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.

Враховуючи позитивні характеризуючі дані підозрюваного ОСОБА_3 та встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя приходить до переконання, що відносно підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки вказаний запобіжний захід є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та в повній мірі здатний запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, які є мінімальними.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 179, 180, 201, 202, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в рамках кримінального провадження № 0000508 від 07.07.2023 задовольнити частково.

Змінити підозрюваному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати приміщення домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 00 годин 00 хвилин по 05 годину 00 хвилин наступної доби, строком до 01.10.2024, в межах строків досудового розслідування, за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги.

Покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 01.10.2024, в межах строків досудового розслідування, наступні обов`язки, а саме:

1. прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

2. не відлучатися за межі Одеської області без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні, зокрема військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 .

Копію ухвали про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та не підлягає оскарженню.

ОСОБА_1