У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/4221/24

провадження № 1-кс/0285/1076/24

15 серпня 2024 року м. Звягель

Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання про арешт тимчасово вилученого майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000247 від 14.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна, а саме: пакування Нової Пошти ТТН 2919; мобільний телефон "Redmi Note 10Pro", ЕМЕІ 1: НОМЕР_1 , ЕМЕІ 2: НОМЕР_1 , з сім карткою НОМЕР_2 (містить тріщину задньої поверхні), полімерний згорток чорного кольору, у середині якого наявні висушені плодові гриби.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що 13.08.2024 близько 14 год 06 хв поблизу буд. АДРЕСА_1 , працівниками СКП Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області зупинено ОСОБА_3 , який добровільно надав полімерний згорток чорного кольору, в якому знаходяться сушені гриби, що можуть містити у своєму складі психотропну речовину, які останній зберігав при собі, для власного споживання, без мети збуту. У період часу з 15 год. 15 хв. по 16 год. 30 хв. 13.08.2024 в ході огляду місця події на відкритій ділянці місцевості поблизу буд. АДРЕСА_1 ОСОБА_3 добровільно надав для вилучення:

- пакування Нової Пошти ТТН 2919;

- мобільний телефон Redmi Note 10Pro, ЕМЕІ 1: НОМЕР_1 , ЕМЕІ 2: НОМЕР_1 з сім карткою НОМЕР_2 (містить тріщину задньої поверхні);

- полімерний згорток чорного кольору у середині якого наявні висушені плодові гриби.

14.08.2024 відомості про вчинення зазначеного кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000247 за ч. 1 ст. 309 КК України.

14.08.2024 cтаршим дізнавачем СД Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області вилучені речі визнано речовими доказами у даному кримінальному проваджені.

Оскільки вилучене майно є речовими доказами, які можуть бути використані для проведення судових експертиз, у слідства виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

Прокурор подала заяву про розгляд клопотання без її участі.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Арешт майна це тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину (ст.170 КПК). Він є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких допускається лише у випадку, коли слідчий, прокурор доведе наявність трьох необхідних складових, а саме, що 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Ініціатор клопотання, звертаючись до суду з вимогою про арешт майна зазначив, що метою останнього є збереження речових доказів та проведення судових експертиз.

Подане клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України та в ньому обґрунтовано зазначено про необхідність арешту майна, яке відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Суттєвих шкідливих наслідків застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження для осіб, яких він стосується, не вбачається.

Згідно практики ЄСПЛ втручання у власність (користування) фізичних чи юридичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату.

Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Отже, в даному випадку дотримано вимоги правомірності втручання у право власності фізичних осіб, таке втручання є законним, відповідає суспільному інтересу та при цьому враховано розумність та співмірність (справедливий баланс) обмеження права власності завданням кримінального провадження, передбаченим ст. 2 КПК України, оскільки іншим чином неможливо збереження речових доказів.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав вважати, що вилучені предмети є речовими доказами, можуть зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 98, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на наступне майно:

- пакування Нової Пошти ТТН 2919;

- мобільний телефон "Redmi Note 10Pro", ЕМЕІ 1: НОМЕР_1 , ЕМЕІ 2: НОМЕР_1 з сім карткою НОМЕР_2 (містить тріщину задньої поверхні),

- полімерний згорток чорного кольору, у середині якого наявні висушені плодові гриби. Позбавити власника, будь-яких осіб, які відповідно до чинного законодавства мають право можливості відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, зазначених прав на нього.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її винесення.

Роз`яснити, що згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження-судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1