ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року

м. Київ

справа № 950/1325/22

провадження № 51-365км23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на вирок Харківського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року в об`єднаному кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми та мешканця АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами обставини

За вироком Лебединського районного суду Сумської області від 24 листопада 2022 року ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено:

- за ч. 4 ст. 185 КК, з застосуванням ст. 69 цього Кодексу, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

- за ч. 2 ст. 289 КК, з застосуванням ст. 69 цього Кодексу, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 року 6 місяців без конфіскації майна;

- за ч. 1 ст. 309 КК до покарання у виді арешту на строк 3 місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки без конфіскації майна.

Стягнуто процесуальні витрати та вирішено долю речових доказів.

Районний суд установив, що ОСОБА_5 вчинив вказані злочини у м. Лебедин Сумської області за наступних обставин:

- 08.07.2022 приблизно об 11:00 зайшов до будинку на АДРЕСА_2 та таємно викрав планшет «Lenovo YT3-850M», спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 1650 грн;

- 26.07.2022 у проміжок з 12:00 до 13:00 години біля магазину «Лаванда» на вул. Першогвардійській в м. Лебедині повторно таємно викрав велосипед «VELES Valli», спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 6204 грн;

- 30.07.2022 о 10:00 на АДРЕСА_1 виявив та зірвав (придбав) кілька рослин коноплі без мети збуту, для власних потреб, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом та близько 11:20 того ж дня добровільно видав їх працівникам поліції. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 276,3 г;

- 06.08.2022 об 11:15 біля промислового ринку на АДРЕСА_3 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно заволодів скутером «Suzuki Lets2» без державної реєстрації, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 7500 грн;

- 08.08.2022 о 16:40 біля магазину «Посад» на АДРЕСА_1 повторно таємно викрав велосипед «Вікторія», спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 1667 грн;

- 09.08.2022 близько 12:10 біля магазину «Посад» на АДРЕСА_1 повторно таємно викрав з кишені шортів потерпілого ОСОБА_11 мобільний телефон «TECNO POP 5LTE» вартістю 3991 грн, спричинивши потерпілому матеріальної шкоди;

- 10.08.2022 о 17:30 біля магазину «Посад» на АДРЕСА_1 повторно таємно викрав велосипед «Україна», спричинивши потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на суму 1775 грн;

- 25.08.2022 о 08:00 проникнув до домогосподарства АДРЕСА_4 , де повторно таємно викрав з подвір`я колун (сокиру) вартістю 517 грн, спричинивши потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди.

04 квітня 2023 року при перегляді цього вироку за апеляційною скаргою прокурора суд апеляційної інстанції його скасував та ухвалив новий вирок, яким призначив ОСОБА_5 покарання у виді:

- за ч. 4 ст. 185 КК - 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 289 КК - 5 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч. 1 ст. 309 КК - 6 місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначив ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців без конфіскації майна.

У решті рішення місцевого суду залишив без змін.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У поданій касаційній скарзі засуджений ОСОБА_5 , посилаючись на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі через суворість, просить змінити вирок апеляційного суду та застосувати до нього положення ст. 69 КК.

На думку засудженого, при призначенні покарання суд апеляційної інстанції не врахував його щире каяття у вчиненому, відсутність обставин, які обтяжують покарання, що потерпілі не мають до нього жодних претензій, а також те, що він має на утриманні дітей і хворіє на туберкульоз, а тому безпідставно не застосував до нього положення ст. 69 КК.

Відтак вважає, що оскаржуваний вирок був ухвалений без додержання вимог статей 50 і 65 КК і не відповідає вимогам статей 370 та 420 КПК.

Позиція учасників судового провадження в суді касаційної інстанції

У судовому засіданні засуджений вимоги своєї касаційної скарги підтримав.

Прокурор заперечив проти її задоволення і просив залишити оскаржуваний вирок без зміни.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, наведені в касаційній скарзі, колегія суддів (далі - Суд) дійшла висновку про таке.

Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Правильність кваліфікації його дій та доведеність винуватості у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень ОСОБА_5 в касаційній скарзі не оспорює.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При перегляді рішення місцевого суду за апеляційною скаргою прокурора та ухваленні у справі нового вироку суд апеляційної інстанції цих вимог закону дотримався.

Так, у своїй апеляційній скарзі прокурор наводив доводи щодо м`якості призначеного ОСОБА_5 покарання з огляду на необґрунтоване застосування місцевим судом положень ст. 69 КК через відсутність для того передбачених законом підстав і вважав, що з огляду на кількість вчинених ним епізодів крадіжки і той факт, що останній неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та належних висновків для себе не зробив і не змінив своєї поведінки, йому необхідно призначити більш суворе покарання. Вказував на помилковість висновку суду першої інстанції у вироку про відшкодування ОСОБА_5 завданої шкоди потерпілим, оскільки фактично викрадене майно було повернуто потерпілим правоохоронними органами.

Апеляційний суд погодився з обґрунтованістю цих доводів прокурора, а тому вирок місцевого суду в частині застосування до засудженого положень ст. 69 КК скасував та ухвалив новий вирок, яким визначив ОСОБА_5 покарання за вчинені кримінальні правопорушення в межах санкції статей кримінального закону, які передбачають кримінальну відповідальність за скоєне, наближене до мінімального розміру. Крім того, апеляційний суд дав належну оцінку ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень виходячи не лише з визначених у ст. 12 КК формальних критеріїв, а й з конкретних обставин та особливостей цього провадження. Зокрема, цей суд узяв також до уваги і особу засудженого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі за вчинення умисних злочинів проти власності, вчинив інкриміновані кримінальні правопорушення впродовж двох місяців і через незначний проміжок часу після відбування ним покарання за попереднім вироком.

При цьому апеляційний суд, дотримуючись приписів ст. 65 КК зважив на наявність у справі обставини, яка пом`якшує покарання - щире каяття засудженого у вчиненому, який повністю визнав свою вину в скоєному, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Обставин, які би давали передбачені законом підстави для застосування до засудженого положень ст. 69 КК апеляційний суд не встановив.

Відтак, погодившись із доводами апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування місцевим судом положень ст. 69 КК суд апеляційної інстанції вирок цього суду скасував і ухвалив у справі новий вирок.

Повною мірою урахувавши всі обставини справи, суд апеляційної інстанції, усупереч доводам засудженого в касаційній скарзі, дотримуючись принципу співмірності та індивідуалізації покарання, належно умотивувавши своє рішення визначив останньому покарання в межах санкції статей кримінального закону, який передбачає відповідальність за вчинені ним кримінальні правопорушення, із додержанням вимог статей 50 та 65 КК, однак без застосування положень ст. 69 КК.

Призначене апеляційним судом засудженому покарання за своїм видом і розміром є співмірним вчиненому і даним про його особу та є необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Правових підстав вважати це покарання явно несправедливим через суворість Суд не вбачає.

Що стосується доводів засудженого в касаційній скарзі про відшкодування ним завданої шкоди потерпілим то такі не ґрунтуються на матеріалах провадження.

Як убачається з матеріалів справи, викрадене ним майно у потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 було виявлено працівниками поліції. Надалі слідчі постановами від 20 та 26 липня, та 06, 09 і 11 серпня 2022 року визнали це майно речовими доказами і передали його потерпілим на відповідальне зберігання (т. 1, а. к. п. 32, 79).

За таких обставин об`єктивних підстав стверджувати про добровільне відшкодування засудженим завданої шкоди потерпілим у справі немає.

Вирок апеляційного суду є законним та обґрунтованим і за змістом відповідає вимогам статей 370, 374 та 420 КПК, у ньому наведено відповідні мотиви з яких виходив цей суд ухвалюючи таке рішення і положення закону, якими він керувався.

При перегляді цього вироку судом касаційної інстанції не встановлено таких порушень норм матеріального чи процесуального права, які можуть тягнути за собою його зміну або скасування, а тому підстав для задоволення касаційної скарги Суд не вбачає.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд

ухвалив:

Залишити без задоволення касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 , а вирок Харківського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року щодо нього без зміни.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3