Дата документу 11.10.2024Справа № 554/3051/24
Провадження № 1-кп/554/1000/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2024 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Полтаві в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000183 від 27.01.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчук Полтавського району Полтавської області, громадянина України, непрацевлаштованого, неодруженого, дітей на утриманні не маючого, із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 24.12.2012 Решетилівським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.296 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

- 04.02.2013 Київським районним судом м.Полтави за ч.1 ст.309, ч.4 ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

- 29.04.2013 Октябрським районним судом м.Полтави за ч.1 ст.190 КК України до 240 годин громадських робіт;

- 18.03.2014 Октябрським районним судом м.Полтави за ч.1 ст.121, ч.2 ст.185, ч.2 ст.389, ч.1 ст.70 ст.ст. 71, 72 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. 19.06.2017 звільнений умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 7 місяців 27 днів;

- 02.11.2020 Деснянським районним судом м.Києва за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до 3 місяців арешту;

- 21.05.2021 Дніпровським районним судом м.Києва за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70, ст.72 КК України до 3 років позбавлення волі. 29.09.2023 звільнений по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

20 січня 2024 року, точного часу встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи на законних підставах в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , в умовах воєнного стану, діючи повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав належні потерпілому ОСОБА_5 наступні речі: телевізор «LG», моделі 32LB570U, діагональ 32 дюйма, вартістю 6999 гривень 67 копійок, індукційну плитку «ZEPHIR ZHC14 2000W», вартістю 1216 гривень 67 копійок.

Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 8216 гривень 34 копійки.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Виклад позицій сторін кримінального провадження

Прокурор просила визнати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Обвинувачений просив суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, направив заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутність, стосовно призначення обвинуваченому покарання покладався на розсуд суду.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, вважає повністю доведеною, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує його покарання, суд визнає вчинення злочинів особою повторно.

Так, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочині, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання, необхідне і достатнє для виправлення засуджених, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає з статті 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Постановою Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Суд враховує характер та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відносяться до тяжкого злочину.

Крім того, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який неодружений, непрацевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра на даний час не перебуває, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини.

Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів не можливе без ізоляції від суспільства, тому суд вважає за необхідне і достатнє призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст.75 КК України, або ж застосування ст.69 КК України, чи норм ст.69-1 КК України до обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі, є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов по матеріалах кримінального провадження не заявлений.

Мотиви інших рішень

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином витрати на залучення експерта в сумі 2271 гривня 84 копійки підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 370, 373, 374, 615 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

До набрання вироком суду законної сили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з 11 жовтня 2024 року.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 2271 гривня 84 копійки витрат на залучення експертів.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України, а саме: телевізор «LG», моделі 32LB570U, діагональ 32 дюйма - повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено в Полтавський апеляційний суд через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1