Справа № 473/5242/24
Номер провадження 1-кс/473/1292/2024
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою

"21" вересня 2024 р. місто Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання органу досудового розслідування Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, погоджене з прокурором Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0000689 від 02 липня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, та ч.2 ст.310 КК України, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора та сторони захисту,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 органом досудового розслідування підозрюється в тому, він, будучи обізнаним про те, що в країні оголошено воєнний стан, 01 липня 2024 року, приблизно в проміжок часу з 02:16 по 03:19 годин, прибув із двома порожніми полімерними ємностями до території будівельного майданчику реконструкції автомобільної дороги загального користування державного значення Н-24 Благовіщенське-Миколаїв під мостом через річку Мертвовод, який розташований по АДРЕСА_1 , де був припаркований екскаватор-навантажувач «Volvo» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , що на підставі договору оренди перебуває у користуванні ТОВ «ЖНИВА УКРАЇНИ XXIII». В цей час у останнього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу проник всередину салону екскаватору-навантажувача «Volvo» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , де знайшов ключі, за допомогою яких в подальшому відчинив паливний бак вказаного екскаватору-навантажувача, звідки таємно викрав 75 літрів дизельного палива вартістю 3949 гривень 50 копійок. Після чого підозрюваний ОСОБА_5 залишив територію будівельного майданчику реконструкції автомобільної дороги, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. За версією органу досудового розслідування, підозрюваний ОСОБА_5 завдав ТОВ «ЖНИВА УКРАЇНИ XXIII» матеріальний збиток в сумі 3949 гривень 50 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України по мобілізації та проходячи військову службу на посаді курсанта першої навчальної роти четвертого навчального батальйону військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «солдат», обґрунтовано підозрюється в тому, що 01 липня 2024 року в проміжок часу з 02:16 по 03:19 годин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу проник всередину салону екскаватору-навантажувача «Volvo» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , де знайшов ключі, за допомогою яких в подальшому відчинив паливний бак вказаного екскаватору-навантажувача, звідки таємно викрав 75 літрів дизельного палива вартістю 3949 гривень 50 копійок.

Також, за версією органу досудового розслідування, ОСОБА_5 , в проміжок часу з літа по осінь 2024 року, точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, діючи за попередньою змовою із підозрюваним ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне вирощування рослин роду коноплі, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи відповідного дозволу та в порушення порядку визначеного Законами України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», достовірно знаючи, що рослини роду коноплі є наркотичним засобом і їх вирощування є протиправними діями, на відкритій ділянці місцевості, яка розташована в межах Таборівської сільської ради Бузької територіальної громади за координатами: 47.37214 N 3121053 Е, заздалегідь підготувавши ґрунт, незаконно посіяли насіння рослини роду коноплі, яке проросло у 104 кущі. За версією органу досудового розслідування, вказані рослини ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_5 вирощували та культивували, маючи на меті подальший збут наркотичної речовини, а саме: обробляли міжряддя, знищували бур`яни, удобрювали та поливали до 19 вересня 2024 року. 19 вересня 2024 року у період часу з 19:03 години до 22:27 години, в ході проведення огляду місця події відкритої ділянки місцевості за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, Таборівська сільська рада Бузької територіальної громади за координатами 47.37214 N 3121053 Е , працівниками поліції Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, виявлено та вилучено 104 кущі, які є рослинами роду коноплі.

19 вересня 2024 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

20 вересня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.310 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Сторона захисту заперечувала проти обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просила обрати відносно нього більш м`якший вид запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 .

В ході проведення кримінального провадження під номером 0000689 встановлені обставини, які є достатніми відповідно до п.2 ч.1 ст.196 КПК України, та свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, в виді можливості підозрюваного ОСОБА_5 , переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків (у тому числі на викривача) та вчинити інше кримінальне правопорушення.

В клопотанні поданому до суду зазначено, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.4 ст.185, та ч.2 ст.310 КК України, за які передбачені покарання у вигляді позбавлення волі, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише із застосуванням до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не виявляється можливим у зв`язку з наявністю ризиків, доведених прокурором в судовому засіданні, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 .

Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту неможливо застосувати, оскільки підозрюваний може продовжити свою злочинну діяльність.

Більш м який запобіжний захід, ніж взяття під варту, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та не зможе запобігти вище вказаним ризикам під час проведення досудового розслідування та подальшого судового розгляду кримінального провадження.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя виходить з вимог ч.1 ст.183 КПК України, відповідно до якого тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно, і прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України, відповідно до якого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В судовому засіданні під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , прокурором доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, тобто наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, поданого до суду відносно підозрюваного ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу, що дає підстави для задоволення даного клопотання про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .

Дослідивши матеріали кримінального провадження, а також практику ЄСПЛ з даного питання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Слідчий суддя погоджується з позицією сторони захисту, яка з посиланням на практику ЄСПЛ, в даному судовому засіданні зазначала, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Відповідно до п.48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року, ЄСПЛ зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Відповідно до практики ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Відповідно до ч 5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»).

З наведеного слідує, що рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

ЄСПЛ наголосив, що п. 3 ст. 5 Конвенції гарантовані загальні принципи щодо права на судовий розгляд протягом розумного строку або звільнення під час провадження. У рішеннях «Кудла проти Польщі» та «МакКей проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ констатував, що основною метою ст. 5 Конвенції, якою гарантовані загальні принципи щодо права на судовий розгляд протягом розумного строку або звільнення під час провадження, є запобігання свавільному або необґрунтованому позбавленню свободи. Безперервне тримання під вартою є виправданим лише за умови, якщо у справі наявний значний суспільний інтерес, який переважає принцип поваги до особистої свободи.

Конвенцією покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Як зазначив ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції» особлива тяжкість деяких злочинів викликає таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення принаймні протягом певного часу. За виняткових обставинах, цей момент може бути врахований у світлі Конвенції, у всякому разі в тій мірі в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку внаслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна вважати виправданим і необхідним, тільки, якщо є підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно перебуває під загрозою. Попереднє затримання не має перебувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України у кримінальному провадженні, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. Слідчий суддя, з враховунням майнового та сімейного стану підозрюваного ОСОБА_5 , а також ризиків, передбачених ст.177 КПК України, за необхідне визначити суму застави у розмірі 50 /п`ятдесяти/ прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто /3028х50/ = 150140 /сто п`ятдесят тисяч сто сорок/ гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.176-178, 183, 184, 194, 196, 205, 206 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.310 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Щербані Вознесенського району Миколаївської області, громадянину України, освіта професійна технічна, не одруженому, має на утриманні неповнолітню дитину, в силу ст.89 КК України не маючому непогашених судимостей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу в лавах Збройних Сил України на посаді курсанта першої навчальної роти четвертого навчального батальйону військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні солдат обрати запобіжний захід в виді тримання під вартою в Державній установі "Миколаївський СІЗО" до 17 листопада 2024 року включно.

Визначити розмір застави у розмірі 50 /п`ятдесяти/ прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто /3028х50/ = 150140 /сто п`ятдесят тисяч сто сорок/ гривень.

Підозрюваний ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу, реквізити для внесення застави - отримувач ТУ ДСА України в ТУ ДСА України у Миколаївській області (рахунок отримувача: UА0016294; МФО: 820172; банк отримувача ДКС України м. Київ, ), Призначення платежу: застава за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали №473/5242/24, провадження № 1-кс/473/1292/24, від 21 вересня 2024 року.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного за ч.4 ст.185, ч.2 ст.310 КК України ОСОБА_5 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора або суду, не відлучатися з місця проживання на території України, без дозволу зазначених осіб, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання на території України, виключити спілкування зі свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора чи суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України й використана в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

В задоволенні клопотання сторони захисту про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , більш м`якшого ніж тримання під вартою в Державній установі "Миколаївський СІЗО", а саме цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_3 , відмовити.

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою вручити підозрюваному за ч.4 ст.185, ч.2 ст.310 КК України ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ст.310 КПК України.

Подача апеляції до Миколаївського апеляційного суду не зупиняє виконання даної ухвали Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1