Справа №585/1779/24 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/365/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань
УХВАЛА

Іменем України

25 липня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 585/1779/24 за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18.04.2024 щодо відмови у поновленні строку на подачу скарги в порядку ст. 303 КПК України,

установила:

В поданій апеляційній скарзі заявник ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді та поновити строк на подачу скарги в порядку ст. 303 КПК, визнати протиправною бездіяльність посадових (службових) осіб Роменського РВП ГУНП в Сумській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення за його заявою від 14.03.2024 і зобов`язати посадових (службових) осіб Роменського РВП ГУНП в Сумській області невідкладно внести відомості до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення за його заявою від 14.03.2024, розпочати досудове розслідування відповідно до норм КПК, оскільки такий строк пропустив з поважних причин, зважаючи на те, що про бездіяльність слідчого дізнався тільки 10.04.2024 при отриманні листа Роменського РВП ГУНП в Сумській області від 22.03.2024. Вважає також, що викладені в його заяві обставини містять достатньо об`єктивних даних, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, які є достатніми для внесення відомостей до ЄРДР, вказуючи при цьому на імперативність норми закону (ч. 1 ст. 214 КПК) та обов`язок слідчого, прокурора внести відомості до ЄРДР на підставі отриманої заяви. Зазначає, що строк пропустив з поважних причин, оскільки не був присутнім при ухваленні рішення, копію ухвали отримав 25.04.2024, а з апеляційної скаргою звернувся 29.04.2024.

17.04.2024 до Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшла скарга ОСОБА_8 на бездіяльність посадових (службових) осіб Роменського РВП ГУНП в Сумській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення за його заявою від 14.03.2024 разом з клопотанням про поновлення строку на подачу такої скарги.

Ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18.04.2024 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про поновлення пропущеного процесуального строку на подачу скарги. Своє рішення слідчий суддя суду першої інстанції умотивувала тим, що скарга ОСОБА_8 не містить будь-яких доказів на підтвердження поважності причин пропуску встановленого процесуальним законом строку а її оскарження.

Будучи належним чином повідомленими про час, день і місце апеляційного розгляду, сторони кримінального провадження в судове засідання не з`явились, від прокурора ОСОБА_9 надійшла письмова заява про розгляд кримінального провадження у його відсутність, від заявника ОСОБА_8 будь-яких клопотань до суду апеляційної інстанції не надходило, тому колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд кримінального провадження без участі сторін, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Відповідно абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 не викликався до суду першої інстанції, копію ухали слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18.04.2024 отримав 25.04.2024, що підтверджується трекінгом поштових відправлень 949, а з апеляційною скаргою до звернувся 29.04.2024, тобто строк на апеляційне оскарження не є пропущеним.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Зокрема, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Порядок кримінального провадження визначений законодавцем у ст. 1 КПК, згідно якої на території України цей порядок визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України, а завданнями кримінального провадження, крім іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).

Згідно положень ст. 24 КПК, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України, а порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого під час досудового розслідування регламентовано главою 26 розділу III КПК.

На досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, серед іншого, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК), а скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК, можуть бути подані особою протягом 10 днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч. 1 ст. 304 КПК).

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення з боку органів, що здійснюють розслідування, тому у порівнянні з іншими процедурами судовий порядок розгляду скарг має забезпечувати більшу об`єктивність, більш широкі можливості зацікавлених осіб у відстоюванні своїх інтересів, більшу авторитетність та обов`язковість прийнятого за результатами розгляду скарги рішення. При цьому «правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту» (рішення ЄСПЛ від 28.10.1998 у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain», §45).

Отримавши скаргу, слідчий суддя суду першої інстанції зобов`язаний забезпечити право заявника відстоювати свої інтереси з урахуванням повідомлених ним відомостей, в тому числі надати докази на підтвердження своїх доводів, оскільки саме до повноважень слідчого суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК). При цьому зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, крім іншого, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; забезпечення права на захист; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 7 КПК), а у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК (ч. 6 ст. 9 КПК).

Повертаючи скаргу, слідча суддя суду першої інстанції дійшла висновку, що скарга ОСОБА_8 не містить будь-яких доказів отримання останнім відповіді Роменського РВП ГУНП в Сумській області на його заяву саме 10.04.2024, а не раніше вказаної заявником дати, що позбавляє можливості перевірити поважність причини пропуску строку на її оскарження.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що вказане вище рішення судді суду першої інстанції не у повній мірі відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Так, 14.03.2024 ОСОБА_8 звернувся до Роменського РВП ГУНП в Сумській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, за результатами розгляду якої начальник Роменського РВП ГУНП в Сумській області направив заявнику листа від 22.03.024 за № 6943, яким повідомив про невнесення відомостей про вчинення кримінальне правопорушення до ЄРДР (а. к. п. 19).

ОСОБА_8 у поданій ним до суду скарзі вказав, що вказаний лист начальника Роменського РВП ГУНП в Сумській області він отримав поштою тільки 10.04.2024, тому причини пропуску строку вважав поважним і просив його поновити в порядку ст. 303 КПК. При цьому будь-яких доказів про своєчасність отримання ОСОБА_8 письмової відповіді від поліції матеріали кримінального провадження не містять.

На підставі викладеного, ухвалу слідчої судді не можна вважати законною, обґрунтованою та вмотивованою, тому вона підлягає скасуванню через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а апеляційна скарга задоволенню з цих підстав.

Вирішуючи питання подальшого руху кримінального провадження після скасування ухвали, колегія суддів враховує, що порушення слідчою суддею суду першої інстанції вимог ст. 303 КПК не охоплюється напряму (безпосередньо) переліком підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ч. 1 ст. 415 КПК.

У той же час, враховуючи, що під час апеляційного розгляду колегія суддів позбавлена можливості на законних підставах ухвалити рішення згідно п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК, тобто після скасування ухвали слідчої судді постановити нову ухвалу, так як скарга ОСОБА_8 на бездіяльність уповноваженої особи Роменського РВП ГУНП в Сумській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР не розглядалась слідчою суддею по суті вимог з урахуванням положень ст. 306, 307 КПК.

Аналогічної правової позиції дотримується і Верховний Суд (лист ВС вих № 3567/0/2-20 від 31.12.2020, п. 2), згідно якої, виходячи з ч. 3 ст. 407 КПК, суд апеляційної інстанції не має право самостійно вирішити по суті клопотання, яке не було розглянуто по суті судом першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд скарги ОСОБА_8 в суді першої інстанції, задовольнивши таким чином частково апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18.04.2024 щодо відмови ОСОБА_10 у поновленні строку на подачу скарги в порядку ст. 303 КПК України скасувати у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4