Справа № 529/528/24
Провадження № 1-кп/529/128/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000213 по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Стасі Диканського району Полтавської області, фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, розлученого, працюючого в ТОВ «Сан Стрім Системс» АЗС № 3 м.Полтава оператором АЗС, раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Київського районного суду м.Полтава від 14.11.2019 за ч.3 ст.185, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці, звільнений умовно-достроково 01.05.2023 на невідбутий строк 8 місяців 15 днів та вироком Диканського районного суду Полтавської області від 14.05.2024 за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді штрафа в розмірі 1700 грн.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

встановив:

22.02.2024 близько 20 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_7 перебував за адресою по АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, таємно, шляхом вільного доступа, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливим мотивом, викрав мобільний телефон ZTE модель Blade 20 Smart (2050) 4/128 Gb з серійним номером НОМЕР_1 вартістю 2760 грн, належний сестрі ОСОБА_6 , яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Крім цього після крадіжки вказаного телефону ОСОБА_7 перебуваючи на території с.Стасі Полтавського району Полтавської області 22.02.2024 о 21 год 14 хв, діючи таємно, умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливого мотиву використовуючи викрадений мобільний телефон потерпілої ОСОБА_6 , за допомогою мобільного застосунку Raiffeisen Online здійснив онлайн переказ коштів в сумі 3500 грн з рахунку належного ОСОБА_6 на власний рахунок, відкритий у банку АТ «А-БАНК», а також здійснив онлайн поповнення рахунку мобільного номера НОМЕР_2 на суму 300 грн, чим спричинив потерпілій матеріального збитку на суму 3800 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненому вище злочину визнав повністю та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Також обвинувачений зазначив, що щиро кається у вчиненому, вчинив під впливом обставин після сварки з сестрою, просить суворо не карати. Також вказує, що зараз проживає з матір`ю, допомагає їй по господарству, офіційно працевлаштувався на АЗС оператором.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечує проти застосування норм ч.3 ст.349 КПК України. Вказує, що ОСОБА_7 , який є її братом, кошти та телефон їй не повернув, але домагає відремонтувати дах на будинку таким чином буде відшкодовувати завдану їй шкоду. Щодо покарання покладається на розсуд суду.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників справи не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані вірно за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченим суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, особу обвинувачених та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених є визнання вини, активне сприяння у розкритті злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ч. 1 ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого, ступінь суспільної небезпечності та наслідки скоєного, відомості про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, повністю визнав свою провину, наразі працевлаштований.

Відповідно до висновку, викладеному у досудовій доповіді органу з питань пробації, виправлення особи без позбавлення чи обмеження волі може становити дуже високу небезпеку для суспільства.

Враховуючи викладене та відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 мінімальне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України.

Оскільки злочин по даному провадженню ОСОБА_7 вчинив до постановлення вироку Диканського районного суду Полтавської області від 14.05.2024, яким ОСОБА_7 призначено покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді штрафа в розмірі 1700 грн та який не виконаний, то покарання слід призначити з урахуванням положень ч.4 ст.70 КК України.

Підстав для застосування положень ст.69 КК України суд не вбачає.

Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, який вину визнав, розкаявся у вчиненому, працевлаштований, позицію потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні, а також те, що після вчинення злочину ОСОБА_7 вів законослухняний спосіб життя, не ухилявся від суду, не притягувався до будь-якої відповідальності, компрометуючі дані щодо нього відсутні, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і тому до нього слід застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373-374, 394-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки в період іспитового строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 1514 грн 56 коп.

Вирок Диканського районного суду Полтавської області від 14.05.2024, яким ОСОБА_7 призначено покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді штрафа в розмірі 1700 грн виконувати самостійно.

Речові докази: CD-R компакт-диск з інформацією про рух коштів по банківській платіжній картці АТ «Райффайзен Банк», який долучено до матеріалів провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1