Справа № 216/2013/24
Провадження № 1-кс/216/1415/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2024 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 клопотання старшої слідчої СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_4 , про звернення застави в дохід держави та зміну запобіжного заходу

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянину України, який має повну загальну середню освіту, офіційно не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше судимий, зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні № 0000583 від 22.03.2024 року,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

підозрюваний ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

До Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання старшої слідчої СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про зміну запобіжного заходу та звернення застави в дохід держави відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000583.

В клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Згідно ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 березня 2024 року ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 грн.

08.04.2023 заставодавцями внесено на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Дніпропетровській області грошові кошти у сумі 181 680 грн. в якості застави за підозрюваного ОСОБА_5 , в зв`язку з чим, 11.04.2024, останній звільнений з під варти, таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

17 травня 2024 року ОСОБА_5 було вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру.

Відповідно до рапорту старшого оперуповноваженого ВКП Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , підозрюваний ОСОБА_5 за місцем свого мешкання відсутній, абонентський номер, яким користувався ОСОБА_5 вимкнений.

Отже, підозрюваний ОСОБА_5 переховувався від суду, а крім того перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадження іншим чином. За таких обставин просить змінити запобіжний захід обраний щодо ОСОБА_5 з застави на тримання під вартою, а також звернути заставу в сумі 181 680 грн в дохід держави.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник не заперечував проти зміни запобіжного заходу обвинуваченому з застави на тримання під вартою та звернення застави в дохід держави.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області відносно ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19.05.2024 року із визначенням розміру застави 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 грн. В разі внесення застави на ОСОБА_5 були покладені обов`язки, зокрема прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора, суду.

11.04.2024 року ОСОБА_5 звільнений з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

17 травня 2024 року ОСОБА_5 було вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру.

Відповідно до рапорту старшого оперуповноваженого ВКП Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , підозрюваний ОСОБА_5 за місцем свого мешкання відсутній, абонентський номер, яким користувався ОСОБА_5 вимкнений.

18 червня 2024 року слідча СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області винесла постанову якою ОСОБА_5 було оголошено в розшук та досудове розслідування зупинене.

17.07.2024 року ОСОБА_5 був затриманий на підстави ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 червня 2024 року, згідно якої наданий дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу в судове засідання для розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Наведене свідчить, що ОСОБА_5 без поважних причин порушував умови обраного запобіжного заходу у вигляді застави.

Також слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна. ОСОБА_5 не працює, на обліках у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше судимий за скоєння злочину у сфері обігу наркотичних засобів, неодружений, на утриманні неповнолітніх осіб не має, зареєстрованого місця проживання не має.

Таким чином, існують ризики переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування, прокурора та суду, а також ризики того, що перебуваючи на волі він може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків.

Аналізуючи обставини, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність існування ризиків, передбачених пп. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки в судовому засіданні встановлено достатні підстави вважати, що підозрюваний дійсно може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу, необхідного для запобігання існуючим ризикам, слідчий суддя зважає на таке.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

У справі «Смірнови проти Росії» ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ у справі «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ у справі «Летельєр проти Франції»).

Разом з тим відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення суд, крім інших обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

При цьому висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Крім того, у справі «Москаленко проти України» ЄСПЛ зазначив, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Оцінюючи наведені вище обставини, слідчий суддя також зважає на практику ЄСПЛ, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Разом з тим ЄСПЛ звертає увагу, що вирішуючи питання обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. При цьому ЄСПЛ підкреслює, що визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Так, під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від до дванадцяти років з конфіскацією майна, тому відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим ОСОБА_5 не є особою похилого віку, інвалідності не має, тяжкими або хронічними захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає, що свідчить про відсутність даних, які б вказували на неможливість застосування до нього такого запобіжного заходу.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість злочину та ступінь підвищеної суспільної небезпеки ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, конкретні обставини кримінального провадження та характер інкримінованого йому діяння, дані про особу підозрюваного, а саме: його вік, стан здоров`я, сімейний стан, соціальні зв`язки, спосіб життя взагалі, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для зміни запобіжного заходу підозрюваному із застави на найбільш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки стороною обвинувачення доведено, що саме такий запобіжний захід відповідає тяжкості кримінального правопорушення і даним про особу підозрюваного, а також є співмірним з реально існуючими ризиками, запобігти яким, окрім як застосуванням такого виняткового запобіжного заходу, - неможливо.

Крім того, порушення підозрюваним ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави підтверджує, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного у даному кримінальному провадженні, а також не зможе запобігти доведеним ризикам.

У зв`язку з цим жоден із більш м`яких запобіжних заходів у даних фактичних обставинах не буде ефективним і доцільним, оскільки застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту не зможе забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного, тому слідчий суддя не вбачає підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, за їх недостатністю для запобігання наявним ризикам та забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки.

При цьому слідчий суддя вважає, що таке обмеження права ОСОБА_5 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції, оскільки існують ознаки суспільного інтересу, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Разом з тим відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Ураховуючи обставини кримінального правопорушення, майновий і сімейний стан підозрюваного, інші дані про його особу та наявні ризики, слідчий суддя дійшов висновку, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого є в кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є застава, як альтернатива запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, в розмірі двохста п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 757 000 грн. Слідчий суддя вважає, що саме такий розмір застави буде співмірним з існуючими в кримінальному провадженні ризиками й достатнім стримуючим засобом, який зможе забезпечити гарантії належної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно ч. 8-10 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. Питання про звернення застави в дохід держави вирішується судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю обвинуваченого та заставодавця. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Оскільки ОСОБА_5 не з`являвся до слідчого без поважних причин, переховувався від органів досудового розслідування, чим порушив покладені на нього обов`язки, тому відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України слідчий суддя дійшов висновку про звернення внесеної застави в розмірі 181 680 грн в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 182, 183,372КПК України слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчої про звернення застави в дохід держави та зміну запобіжного заходу задовольнити.

Звернути в дохід держави грошові кошти в розмірі 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень, які 11 квітня 2024 року було внесено на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Дніпропетровській області як заставу за підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні № 0000583 від 22.03.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 березня 2024 року.

Копію ухвали направити до ТУ ДСА у Дніпропетровській області для виконання в частині звернення застави в дохід держави.

Змінити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 37 (тридцять сім) днів, тобто до 23 серпня 2024 року включно.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 757 000 (сімсот п`ятдесят сім тисяч) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі протягом дії цієї ухвали.

У разі внесення застави й звільнення підозрюваного з-під варти, зобов`язати його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду та покласти на нього строком до 23 серпня 2024 року включно такі обов`язки:

- не відлучатися із м. Кривого Рогу Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками в цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в цій ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 цього Кодексу.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Дія ухвали закінчується о 24:00 год. 23 серпня 2024 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу негайно після її оголошення вручити підозрюваному, захиснику, слідчому, прокурору та направити директору державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)» для виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а особою, яка перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Повний текст ухвали складено та оголошено 19.07.2024 року о 15.30 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1