Справа №171/2412/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості від 20 вересня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000213 від 05.08.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Маріуполь Донецької області, громадянина України, з професійно - технічною освітою, працював КП «Зеленодольський міський водоканал» на посаді покрівельника, неодруженого, який малолітніх або неповнолітніх дітей чи інших осіб на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий:

- 08.10.1997 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполь Донецької області за ч.3 ст.140 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

- 06.04.2000 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполь Донецької області за ч.3 ст.142, ч.3 ст.140, ч.1 ст.145, ч.3 ст.193, ч.2 ст.215-3, ч.1 ст.42, ст.43 КК України до 7 років позбавлення волі;

- 31.01.2005 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполь Донецької області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі, 05.09.2005 року апеляційною інстанцією Донецької області змінено вирок за ч.2 ст.186, ст.71 КК України та остаточно призначено покарання у виді 4 років та 1 місяця позбавлення волі;

- 11.06.2009 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполь Донецької області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 19.04.2010 року вироком Орджонікідзевського районного судом м. Маріуполь Донецької області за ч.2 ст.121, ч.4 ст.70 КК України до 7 років позбавлення волі;

- 19.06.2015 року вироком Орджонікідзевського районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.2 ст.186, ч.2,3 ст.153, 70,71 КК України до 10 років позбавлення волі, 14.10.2022 року звільнений по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

Сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 05.08.2024 року приблизно о 17 годині 45 хвилин підійшов до під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_3 , де зустрівся з раніше не знайомим ОСОБА_6 .

В цей час, між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_3 05.08.2024 року приблизно о 17 годині 50 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на нанесення тяжких тілесних ушкоджень, перебуваючи біля під`їзду № 1 будинку № 14 за зазначеною адресою, де усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, стоячи навпроти ОСОБА_6 , дістав правою рукою ніж, який знаходився у сумці, яким умисно наніс один удар в область животу з права ОСОБА_6 , тим самим завдавши тяжкі тілесне ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 , згідно висновку судово-медичної експертизи, потерпілому ОСОБА_6 05.08.2024 року спричинено тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки з ушкодженням печінки, характер ушкодження свідчить про утворення рани від дії предмета, що володіє колюче-ріжучими властивостями, ушкодження за своїм характером відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Разом з обвинувальним актом до суду подано угоду про визнання винуватості від 20 вересня 2024 року. Відповідно до умов вищевказаної угоди про визнання винуватості обвинувачений та прокурор, за участю захисника, у кримінальному провадженні, у відповідності до ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, уклали угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість в інкримінованому діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, крім того сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Прокурор ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні вважав за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості з огляду на наявність правових підстав для цього і відповідність угоди вимогам закону та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні також просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона повністю відповідає інтересам підзахисного.

Враховуючи вище викладене, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, наявність письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 на укладення угоди прокурором з обвинуваченим, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, правильності правової кваліфікації злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п.2 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути затверджена угода про визнання винуватості.

Згідно з п.1 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, яке є є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені п.1 ч.1ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Укладена між прокурором та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.121 КК України кваліфіковано вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено: на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває; офіційно був працевлаштований; неодружений, дітей або інших осіб на утриманні не має; раніше судимий за умисні тяжкі злочини та звільнився з місць позбавлення волі по відбуттю покарання 14.10.2022 року; інвалідом не являється; за місцем проживання та роботи характеризується позитивно.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена угода про визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає затвердженню.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні тримання під вартою слід залишити до набрання вироком законної сили.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 369, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20 вересня 2024 року між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання, з 05 серпня 2024 року.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- копію медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № 2636 залишити в матеріалах кримінального провадження;

- складний ніж (WAR 1591531) (квитанція № 261, № книги обліку 66), спортивні шорти (WAR 1709449) та майка (WAR 1709448) (квитанція № 260, № книги обліку 66), зразки крові потерпілого та підозрюваного (квитанція № 274, № книги обліку 66), що зберігаються у камері зберігання речових доказів ВП № 10 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, знищити.

Матеріали досудового розслідування кримінального провадження залишити при обвинувальному акті.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1