Провадження № 1-кп/734/65/24 Справа № 734/2788/23
В И Р О К

іменем України

09 жовтня 2024 року смт Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000172 від 14.06.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 з 09.05.2023 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді курсанта підготовки військовослужбовців військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат.

Відповідно до ст. 41 Конституції України використання власності

не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно з вимогами ст. 68 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися її та законів України.

Відповідно до ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина, правовий режим власності, засади цивільно-правової відповідальності; діяння, які є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них.

Згідно з вимогами ст. 178 Цивільного кодексу України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої

в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони

не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті,

або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про наркотичні засоби психотропні речовини і прекурсори» на території України забороняється обіг аналогів наркотичних засобів і психотропних речовин, за винятком їх використання в цілях, передбачених статтями 19 та 20 цього Закону.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» на території України встановлюються заходи контролю за обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що передбачають окрім іншого: визначення основних умов, вимог, правил і системи заходів, пов`язаних з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин в Україні; ліцензування відповідних видів діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів; запровадження системи дозволів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та контролю за дотриманням дозвільних документів; застосування заборон та обмежень щодо обігу окремих наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та встановлення квот, у межах яких здійснюються виробництво, виготовлення, зберігання, ввезення на територію України, вивезення з території України наркотичних засобів і психотропних речовин; відпуск фізичним особам наркотичних засобів, психотропних речовин лише за рецептом лікаря і відповідно до медичних показань; встановлення обмежень, пов`язаних з виконанням окремих видів діяльності (робіт, професій, служби) у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів; запровадження відповідальності за порушення законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори; інші заходи, передбачені Законом та міжнародними договорами України.

Статтею 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» визначено, що діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках - у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади.

Згідно з постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-XII, наркотичні, психотропні, сильнодіючі отруйні лікарські засоби (за винятком отримуваних громадянами за призначенням лікаря) не можуть перебувати у власності громадян.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000

№ 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Списку № 2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000

№ 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» маса PVP до 0,15 грам є невеликим розміром, від 1,5 до 15,0 грам великим розміром.

Під час проходження військової служби ОСОБА_4 повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст. 11, 12, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Однак, усупереч вищенаведених нормативно-правових актів

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення у сфері обігу особливо небезпечних психотропних речовин за наступних обставин.

У один із днів, але не пізніше 11 год. 14.06.2023, за невстановлених обставин ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою особистого вживання без мети збуту, у порушення вищенаведених нормативно-правових актів, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) та для подальшого вживання незаконно зберігав її при собі без мети збуту.

Під час перебування ОСОБА_4 14.06.2023 о 16 год. неподалік відділення Нової Пошти, що знаходиться у смт Десна Чернігівського району Чернігівської області, останній був зупинений працівниками Військової служби правопорядку (сел. Десна) ІНФОРМАЦІЯ_2 та повідомив, що має при собі психотропні речовини, обіг яких заборонено. Після чого, з 17:26 год. до 18:35 год. 14.06.2023 за результатами проведення працівниками поліції огляду місця події виявлено факт незаконного зберігання ОСОБА_4 без мети збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальною масою 3,243 г.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.

06.06.2024 між прокурором Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідно до ст. 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Відповідно до угоди ОСОБА_4 узгоджено покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. ОСОБА_4 надав згоду на призначення зазначеного покарання.

Крім того, в угоді зазначені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

У судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, зазначені у ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання.

Суд дійшов висновку про те, що угода від 06.06.2024 про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права свободи та інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення.

Дослідивши угоду про визнання винуватості, вислухавши думки прокурора, обвинуваченого, захисника, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 06.06.2024, укладеної між прокурором прокурором Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , призначивши останньому узгоджене сторонами покарання.

При цьому, суд враховує наявність обставин (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення ), які відповідно до ст. 66 КК України пом?якшують покарання та відсутність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання.

Витрати на залучення експерта у розмірі 1912.00 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_4 в дохід держави.

Накладений у кримінальному провадженні арешт на майно необхідно скасувати, а питання щодо речових доказів - вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід не застосовувався, підстав для його застосування до набрання вироком законної сили не встановлено.

Керуючись ст. 100, 174, 371, 373, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 06.06.2024, укладену між прокурором Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 у дохід держави 1912 (одну тисячу дев`ятсот дванадцять) гривень процесуальних витрат, пов?язаних із залученням експерта.

Накладений згідно з ухвалою слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 15.06.2023 арешт на мобільний телефон марки Nокіа 3.4, модель ТА-1283, IMEI: НОМЕР_2 , ІМЕІ: НОМЕР_3 , сім-картку з номером НОМЕР_4 , сім-картку з номером НОМЕР_5 скасувати.

Речові докази:

мобільний телефон марки Nокіа 3.4, модель ТА-1283, IMEI: НОМЕР_2 , ІМЕІ: НОМЕР_3 , сім-картку з номером НОМЕР_4 , сім-картку з номером НОМЕР_5 повернути власнику ОСОБА_4 ;

скляну банку з поліетиленовим пакетиком, всередині якого знаходиться кристалоподібна речовина блакитного кольору, запаковану до спеціального пакету «WAR 1494924» - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів із моменту його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1