КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу представника Міністерства юстиції України - ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 серпня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 серпня 2024 року повернуто представнику Міністерства юстиції України ОСОБА_6 її скаргу на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та зобов`язання вчинити дії.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що зазначені скаржником обставини пропуску строку не є поважними, тому відмовив в задоволенні клопотання про поновлення строку на подання скарги, що, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, є підставою для її повернення.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник Міністерства юстиції України - ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що слідчий суддя дійшов висновку, що заявник мав звернутися до суду зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України протягом 10 днів, після того як минуло 24 години від отримання уповноваженими особами Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, заяви про кримінальне ______________________________________________________

Справа №11-сс/824/5840/2024 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7

Категорія: ст. 304 КПК України Доповідач ОСОБА_1

правопорушення, а не після отримання інформації про відмову у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Такі висновки слідчого судді вважає помилковими, оскільки, відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії, а в даному випадку рішення уповноваженого органу на невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань було оформлено листом від 26 липня 2024 року № 7321зкп/к/11-03-12591/24, оскільки процесуальним законодавством не передбачено винесення постанови з цього питання. До моменту прийняття зазначеного рішення Міністерству юстиції України об`єктивно не могло бути відомо про вчинення або невчинення дій (бездіяльності), які пов`язані із внесенням відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, вважає, що у слідчого судді були підстави для поновлення строку на оскарження бездіяльності уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві.

Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення слідчого судді, як пропущений з поважних причин, посилаючись на те, що скарга була розглянута без участі представника особи, яка її подала, а копія ухвали слідчого судді надійшла на адресу Міністерства юстиції України 21 серпня 2024 року.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, ні представник Міністерства юстиції України, ні прокурор в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про поважність причин своєї неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду не надсилали, а представник Міністерства юстиції України - ОСОБА_5 направила клопотання про здійснення розгляду апеляційної скарги без участі представника Міністерства юстиції України, тому апеляційний суд, враховуючи, що, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, неявка учасників провадження не перешкоджає проведенню розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без їх участі.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Зважаючи на те, що копію оскаржуваної ухвали, яка була постановлена без виклику осіб, Міністерством юстиції України отримано 21 серпня 2024 року, а апеляційна скарга його представником подана 22 серпня 2024 року, тобто протягом 5-ти днів з дня отримання копії судового рішення, то колегія суддів не вбачає підстав для вирішення питання поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження судового рішення, як про те ставиться питання в його апеляційній скарзі.

Що стосується апеляційних вимог представника Міністерства юстиції України - ОСОБА_5 , то колегія суддів враховує наступне.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, 05 серпня 2024 року до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви Міністерства юстиції України від 04 липня 2024 року вих. № 96471/9.1.4/15-24 про вчинення кримінального правопорушення.

Також представником ставилося питання про поновлення пропущеного строку на звернення до слідчого судді із вказаною скаргою.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 серпня 2024 року було відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку, а скаргу представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення повернуто особі, яка її подала.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що зазначені скаржником обставини пропуску строку не є поважними.

З висновками слідчого судді колегія суддів погоджується з огляду на таке.

У відповідності до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Згідно ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

При цьому законодавець не передбачає постановлення слідчим, дізнавачем чи прокурором відповідного процесуального рішення у разі невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а тому перебіг десятиденного строку на оскарження такої бездіяльності розпочинається після сплину 24 годин з часу подання заяви про вчинення кримінального правопорушення, за якою не були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положеннями ч. 1 ст. 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого, суду.

До поважних причин пропуску строку належать об`єктивно непереборні обставини, такі, що не залежать від волі особи та перешкоджають вчасному виконанню процесуальної дії у встановлений законом строк.

Аналогічна позиція викладена у рішенні Верховного Суду від 23 листопада 2022 року у справі №166/1194/21.

З наведеного слідує, що поновленню підлягає лише строк, який пропущений з поважних причин - об`єктивно-непереборних обставин, які не залежать від волі особи, і за умови, що особа, яка звернулася з клопотанням про поновлення пропущеного строку доведе їх існування.

Як убачається з наданих суду матеріалів, 04 липня 2024 року Міністерство юстиції України звернулося до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 365, 367 КК України.

Зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, до слідчого судді представник Міністерства юстиції України звернувся 01 серпня 2024 року, тобто з пропуском визначеного ч. 1 ст. 304 КПК України десятиденного строку.

При цьому, ставлячи питання про поновлення пропущеного строку, представник Міністерства юстиції України зазначив, що в даному випадку рішення уповноваженого органу про невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань було оформлено листом від 26 липня 2024 року № 7321зкп/к/11-03-12591/24, оскільки процесуальним законодавством не передбачено винесення постанови з цього питання. До моменту прийняття зазначеного рішення Міністерству юстиції України об`єктивно не могло бути відомо про вчинення або невчинення дій (бездіяльності), які пов`язані із внесенням відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Однак такі твердження представника Міністерства юстиції України не ґрунтуються на вимогах закону.

Зі змісту ст. 304 КПК України слідує, що перебіг десятиденного строку на звернення до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України починається з моменту вчинення дії чи бездіяльності, або прийняття рішення.

При цьому перелік таких рішень, дій чи бездіяльності передбачений ч. 1 ст. 303 КПК України і він є вичерпним.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Постановлення слідчим, дізнавачем чи прокурором відповідного процесуального рішення у разі невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Отже, аналіз наведених норм закону дає підстави вважати, що у разі невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про кримінальне правопорушення оскаржується бездіяльність відповідних осіб, а не рішення, і перебіг такого строку розпочинається після сплину 24 годин з часу подання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Доводи представника Міністерства юстиції України з приводу того, що у даному випадку з рішенням уповноваженого органу слід ототожнювати лист від 26 липня 2024 року № 7321зкп/к/11-03-12591/24 є безпідставними, оскільки ч. 3 ст. 110 КПК України чітко передбачено, що рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови.

Ті обставини, що про невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань Міністерство юстиції України дізналося з вищевказаного листа не є поважною причиною пропуску строку.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03 квітня 2008 року «Пономарьов проти України» зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі сплином значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушувати принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип юридичної визначеності.

За вимогами кримінального процесуального закону, зокрема ст.ст. 214, 303-304 КПК України, початок строку на оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора в даному випадку не пов`язується з часом отримання особою будь-якої інформації щодо наслідків розгляду її заяви про кримінальне правопорушення, а зумовлений виключно часом подання такої заяви чи повідомлення.

Особа, яка звернулася до відповідного органу із заявою про кримінальне правопорушення, не позбавлена права вжити заходів, щоб дізнатися про результат розгляду поданої нею заяви.

Колегія суддів зважає на ті обставини, що Міністерство юстиції України, подавши 04 липня 2024 року до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, заяву про кримінальне правопорушення, майже місяць не вживало заходів аби дізнатися про результат їх звернення, при тому, що законодавством передбачено досить короткі строки на внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та на оскарження бездіяльності уповноважених осіб у разі невнесення таких відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що представником Міністерства юстиції України не наведено жодних об`єктивних обставин, таких, що не залежать від їх волі та створили перешкоду подати скаргу на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, у встановлений законом строк, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо відсутності поважності причин пропуску строку на звернення зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 серпня 2024 року винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, і слідчим суддею обґрунтовано прийнято рішення про повернення скарги, а відтак, апеляційна скарга представника Міністерства юстиції України - ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника Міністерства юстиції України - ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 серпня 2024 року, якою повернуто представнику Міністерства юстиції України ОСОБА_6 її скаргу на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та зобов`язання вчинити дії, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ ___________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3