У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/5657/24

Провадження № 1-кс/210/1742/24

08 листопада 2024 року слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000452 від 22.08.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання прокурор посилається на те, що в провадженні СВ відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000452 від 22.08.2023 року, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Дніпропетровської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного прибутку, усвідомлюючи та розуміючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у невстановлений органами досудового розслідування час, але не пізніше 22.08.2023, знаходячись у невстановленому органами досудового розслідування місці на території Дніпропетровської області створив стійке ієрархічне злочинне об`єднання з метою систематичного скоєння тяжких, особливо тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин.

Усвідомлюючи, що самостійне, без залучення інших осіб систематичне скоєння тяжких, особливо тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин неможливо, ОСОБА_4 , володіючи якостями лідерів та організаторів, у невстановлений органами досудового розслідування час, але не пізніше 22.08.2023, знаходячись у невстановленому органами досудового розслідування місці на території міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, з числа осіб, із якими підтримував стабільні, довірливі, тривалі за часом стосунки та у яких користувався авторитетом створив стійке, ієрархічне об`єднання у формі злочинної організації, залучивши: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та інших невстановлених осіб.

Так, в ході проведення слідчих (розшукових) дій було встановлено, що в період часу не пізніше з 22.08.2023 по теперішній час на території м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для отримання прибутку шляхом зайняття незаконною діяльністю пов`язаною із незаконним збутом психотропної речовини «метамфетамін» на території м. Кривого Рогу Дніпропетровської області діє ієрархічне об`єднання у формі злочинної організації у складі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та інших невстановлених осіб, за що останні отримують грошові кошти які розподіляють між усіма учасниками групи

30.10.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході обшуку виявлено та вилучено:

- договір дарування квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , на нотаріальному бланку НТМ 164324.

- банківська картка «Приватбанк» № НОМЕР_1 .

- мобільний телефон «Орро» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , з сім картою НОМЕР_4 та НОМЕР_5 .

- мобільний телефон «Samsung» чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 , з сім картою НОМЕР_8 , які поміщено до спец. пакету № WAR 1595370.

Сторона обвинувачення вважає, що вилучені мобільні телефони мають збережені на собі ідентифікаційні ознаки абонентських номерів мобільного зв`язку, котрі могли бути використані для контактування та підтримання зв`язку під час розповсюдження наркотичних речовин, банківські картки перераховувались кошти отримані від збуту психотропних речовин.

Постановою слідчого від 31.10.2024 вилучені речі та документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні на підставі ст. 98 КПК України.

Вилучені в ході обшуку речі та документи в розумінні ч.2 ст. 167 КПК України, є тимчасово вилученим майном.

У сторони обвинувачення виникла необхідність у накладенні арешту на вказані вище речі та документи з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На вказані вище речі та документи необхідно накласти арешт на підставі п.1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна, як виду покарання.

Накладення арешту на вилучене під час обшуку майно, необхідно для виконання цілей кримінального провадження, зокрема їх використання з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування та знищення.

Прокурор в судовому засіданні присутній не був, надав до суду клопотання про проведення розгляду клопотання про арешт майна без його участі, клопотання підтримав.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Суд розглядає дане клопотання у відсутність власника майна або його представника з метою збереження тимчасово вилученого майна, так як відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК арешт майна відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження, та застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 168 КПК України, вилучені відповідно до протоколу огляду предмети є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до п.1, 3 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що в провадженні СВ відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000452 від 22.08.2023 року, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Дніпропетровської обласної прокуратури.

30.10.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході обшуку виявлено та вилучено:

- договір дарування квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , на нотаріальному бланку НТМ 164324.

- банківська картка «Приватбанк» № НОМЕР_1 .

- мобільний телефон «Орро» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , з сім картою НОМЕР_4 та НОМЕР_5 .

- мобільний телефон «Samsung» чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 , з сім картою НОМЕР_8 , які поміщено до спец. пакету № WAR 1595370.

Постановою слідчого від 31.10.2024 вилучені речі та документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні на підставі ст. 98 КПК України.

Вилучені в ході обшуку речі та документи в розумінні ч.2 ст. 167 КПК України, є тимчасово вилученим майном.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази, слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт.

Слідчим доведено необхідність накладення арешту на речі, які були виявлено 31.10.2024 під час обшуку місця події та вилучено в якості речового доказу, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вилученим майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню та/або скасування арешту на речі, вказані в клопотанні. Зазначено майно зберігає на собі сліди та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, що встановлюється в ході досудового розслідування, що безумовно відповідає критеріям у ст. 98 КПК України, тому являється речовим доказом та мають доказову базу по кримінальному провадженні №0000452 від 22.08.2023 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно положень ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ч.7 ст.115 КПК України при обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Згідно з ч.1 ст.116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Прокурором направлено клопотання про арешт тимчасово вилученого майна засобами поштового зв`язку 31.10.2024 року, що підтверджується відомостями, які містяться на конверті з поштовим штемпельним відбитком АТ «Укрпошта», тобто в строк, передбачений ч.5 ст.171 КПК України. Отже, вказані строки прокурором було дотримано.

Відповідно до вимог п.1, 2, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна, як виду покарання

Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до п.1, 3 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання щодо арешту майна слідчий суддя повинен враховувати сукупність чинників та факторів, серед яких, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ст.173 ч.1 КПК України).

Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами щодо того, що відповідно до ст.168 ч.1 КПК України, вилучене майно є тимчасово вилученим.

Враховуючи вищенаведене, з метою попередження можливості зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна, може негативно вплинути на кримінальне провадження та перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні, а тому клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170 173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000452 від 22.08.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно (шляхом накладення заборони користування, відчуження, розпорядження майном), виявлене та вилучене в ході проведення обшуку житла розташованого за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на:

- договір дарування квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , на нотаріальному бланку НТМ 164324;

- банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_1 ;

- мобільний телефон «Орро» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , з сім картою НОМЕР_4 та НОМЕР_5 ;

- мобільний телефон «Samsung» чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 , з сім картою НОМЕР_8 ,

на підставі п.1, 2, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1