У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.10.2024 Справа №607/20126/24 Провадження №1-кс/607/5491/2024

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря с/з ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 , щодо відмови у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000201, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою, в якій просить постановити ухвалу, якою долучити його як потерпілого в рамках кримінального провадження № 0000201.

Скарга мотивована тим, що 27.08.2024 ним було подано клопотання слідчому ОСОБА_4 про визнання його потерпілим у даному кримінальному провадженні, оскільки саме йому спричинено моральної та фізичної шкоди. Однак слідчий безпідставно не визнає його потерпілим у даному кримінальному провадженні, чим обмежує його права.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав з підстав, зазначених у ній та просив її задовольнити.

Від старшого слідчого четвертого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 надійшла заява, в якій вказав, що до Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові надійшло клопотання ОСОБА_3 від 25.08.2024 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000201 від 23.07.2024, за результатами розгляду якого 24.09.2024 слідчим винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Заслухавши скаржника, розглянувши скаргу, слідчий суддя доходить такого висновку.

Стаття 2 КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно пункту 18 частини першої статті 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Статтею 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування встановлено статтями 303 і 308 КПК України.

Частиною першою статті 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені слідчому судді в ході досудового розслідування.

Згідно з пункту 5 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Встановлено, що у провадженні четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, на досудовому розслідуванні перебувають матеріали кримінального провадження № 0000201 від 23.07.2024,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 367 КК України.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні розпочато на підставі заяви ОСОБА_3 від 07.04.2024 про вчинення кримінального правопорушення прокурором відділення Кременецької окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5

25.08.2024 до Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань надійшло клопотання ОСОБА_3 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000201 від 23.07.2024.

Постановою слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові від 24.09.2024 відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні.

Постанова обґрунтована тим, що не встановлено очевидних та наявних підстав вважати, що заява про кримінальне правопорушення подана особою, якій завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

КПК чітко відокремлює процесуальні статуси заявника та потерпілого із різними обсягами їх процесуальних прав, а також визначає, що безумовною підставою для набуття будь-якою особою (зокрема й юридичною) статусу потерпілого у кримінальному провадженні є факт реального та безпосереднього завдання їй шкоди кримінальним правопорушенням, що дає право вимоги відшкодування такої шкоди в порядку цивільного судочинства в межах кримінального провадження за умови доведення такого факту належними та допустимими доказами.

Відповідно до частин 1-5 статті 55 КПК, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу вважає, що вимоги ОСОБА_3 слід задовольнити та постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернопіль) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим скасувати.

Слідчий суддя вважає, що з наданих матеріалів відсутні очевидні та достатні підстави вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди.

Так, ОСОБА_3 стверджує, що внаслідок службової недбалості прокурора відділення Кременецької окружної прокуратури в Тернопільській області ОСОБА_5 йому завдано моральної та фізичної шкоди.

Такі твердження у оскарженій постанові слідчим не спростовано.

При цьому, слідчий суддя враховує, що додатковим безпосереднім об`єктом службової недбалості є права і законні інтереси фізичних і юридичних осіб чи громадян і організацій, інтереси суспільства і держави в цілому.

Статтею 23 Цивільного кодексу України передбачено що моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а стаття 1174 ЦК України передбачає, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відтак, слідчий суддя вважає, що скаргу слід задовольнити частково, скасувавши постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Разом з тим, слідчий суддя враховує, що згідно із вимогами статті 55 КПК України, рішення про визнаня або відмову у визнанні потерпілим під час досудового розслідування приймає слідчий чи прокурор.

Відповідно до вимог статті 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Слідчий суддя не може втручатися в процесуальну діяльність слідчого під час здійснення ним досудового розслідування кримінального провадження та надавати вказівки які саме процесуальні дії слід вчинити чи вказувати на порядок їх проведення.

Параграф 1 глави 26 КПК України, яким встановлені правила оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, не містить повноважень слідчого судді надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних процесуальних, слідчих дій, водночас наділений лише правом судового контролю на етапі розслідування й не може переймати на себе функції органу досудового розслідування.

Відтак, слідчий суддя вважає, що вимога скаржника у частині залучення його як потерпілого у кримінальному провадженні № 0000201 від 23.07.2024, до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 38, 40-1, 55, 110, 303-307, 284, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернопіль) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 24.09.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000201 від 23.07.2024,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 367 КК України.

Зобов`язати слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернопіль) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 розглянути клопотання про залучення ОСОБА_3 в якості потерпілого.

В задоволенні решти скарги відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1