Єдиний унікальний номер 725/6308/24
Номер провадження 1-кс/725/1375/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2024 Слідчий суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

слідчого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці клопотання слідчого СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000779 від 15.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м. Чернівці, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 ,не працюючому, одруженому, в силу ст. 89 КК України раніше не судимому.

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ :

Слідчий Чернівецького районного управління поліції ГУНП у Чернівецькій області ОСОБА_7 за погодженням із прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що при невстановлених для органу досудового розслідування часі, місці та обставинах ОСОБА_6 , незаконно, протиправно придбав, переніс та зберігав з метою подальшого збуту одну ручну осколкову гранату РГО із маркуванням «РГО А-ІХ-І» із запалом УДЗ до ручної осколкової гранати із маркуванням «УДЗ 334-44-85», яка відноситься до бойових припасів та вибухових пристроїв промислового виготовлення, яку зберігав прикопаною у землі поблизу будинку по АДРЕСА_3 до 18:26 год. 21.02.2024, чим порушив передбачений законом порядок, встановлений положенням про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ № 576 від 12.10.1992 та наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів».

В подальшому, ОСОБА_6 , 21.02.2024 о 18:26 год., переслідуючи умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку, діючи умисно, протиправно, без передбаченого законом дозволу, маючи на меті отримання прибутку, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , за грошові кошти в сумі 100 (сто) долларів США збув ОСОБА_10 одну ручну осколкову гранату РГО із маркуванням «РГО А-ІХ-І» із запалом УДЗ до ручної осколкової гранати із маркуванням «УДЗ 334-44-85», яка відноситься до бойових припасів та вибухових пристроїв промислового виготовлення.

Окрім того, при невстановлених для органу досудового розслідування часі, місці та обставинах ОСОБА_6 , незаконно, протиправно придбав, переніс та зберігав тротилову шашку із маркуванням «тротиловая шашка 200 г 80-5-91» по місцю свого прожвання за адресою: АДРЕСА_2 , до 06 год. 42 хв. 03.07.2024, чим порушив передбачений законом порядок, встановлений положенням про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ № 576 від 12.10.1992 та наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів».

В подальшому, 03.07.2024у період часу з 06 год. 42 хв. по 09 годину 27 хв. під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 ,виявлено та вилучено тротилову шашку із маркуванням «тротиловая шашка 200 г 80-5-91», що відповідно до довідки про категорію небезпечності виявлних вибухових матеріалів №137 відноситься до категорії «ОБМЕЖЕНО НЕБЕЗПЕЧНО».

Також, ОСОБА_6 , діючи умисно, всупереч вимогам Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, при цьому переслідуючи корисливі мотиви і мету, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх негативні наслідки, які полягають у впливі на суспільні відносини, що регулюють порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів з метою захисту здоров`я населення, усвідомлено вчинив ряд протиправних дій, спрямованих на особисте збагачення, шляхом незаконного придбання, перенесення та зберігання з метою збуту психотропної речовини, вчинене при наступних обставинах:

При невстановлених для органу досудового розслідування часі, місці та обставинах ОСОБА_6 , незаконно, протиправно придбав, переніс та зберігав з метою збуту по місцю свого прожвання за адресою: АДРЕСА_2 , до 06 год. 42 хв. 03.07.2024 особливо небезпечну психотропну речовину «PVP», обіг якої заборонено.

В подальшому, 03.07.2024у період часу з 06 год. 42 хв. по 09 годину 27 хв. під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 ,виявлено та вилучено два фасованих прозорих полімерних zip-пакети із вмістом кристалічної речовини світлого кольору, яка відповідно до висновку експерта №СЕ-19/126-24/7664-НЗПРАП від 04.07.2024 містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Маса психотропної речовини становить 0,8071 г.

04.07.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307КК України.

У вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м. Чернівці, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 ,не працюючому, одруженому, в силу ст. 89 КК України раніше не судимому.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах: «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Органом досудового розслідування та стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 із вчиненням цих кримінальних правопорушень та виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Зокрема, докази, якими обумовлюється обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307КК України, є: протоколи допитів свідків, протокол добровільної видачі, протокол огляду речей і документів, протокол обшуку, висновки експертів, інші наявні в матеріалах докази.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307КК України, які у відповідності до ч. 5 ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, у відповідності з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування необхідності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 покладається запобігання спробам:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (враховуючи факти неодноразової судимості за вчинення кримінальних правопорушень, а також тяжкість вчинених кримінальних правопорушень та санкцію інкримінованих статей, ОСОБА_6 може переховуватись з метою уникнення покарання, так як будь-якої альтернативної міри покарання ніж позбавлення волі за вчинення вказаних злочинів законом не передбачено.);

Відповідно до практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

-вчинити інше кримінальне правопорушення (враховуючи те, що ОСОБА_6 не має постійного джерела доходів;раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності;знову вчинив кримінальні правопорушення за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307КК України, то вказане свідчить про стійку системність та схильність підозрюваного до вчинення злочинів.)

При обранні запобіжного заходу також необхідно враховувати наступні обставини, передбачені ст. 178 КК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, які на даний час доводять причетність ОСОБА_6 до вчинення цих злочинів; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях.

У даному випадку, зважаючи на те, що вчинивши вказане кримінальне правопорушення, ОСОБА_6 порушив основні цінності суспільства, з метою забезпечення охорони загальносуспільних прав та інтересів інших громадян, існує необхідність в обранні запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, орган досудового розслідування вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 не забезпечить у повній мірі виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та не надасть реальної змоги запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім цього, слід врахувати, що підозрюваний ОСОБА_6 на даний час не працює,є особою, що досягла повноліття, не є особою похилого віку, без будь-яких фізичних чи психічних вад, тому на даний час відсутні будь-які переконливі дані про застереження, які б унеможливлювали перебування ОСОБА_6 під вартою.

На підставі наведеного, вважаю, що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 є виправданим та не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного/обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 не порушить правову позицію рішення ЄСПЛ «Мамедов проти Росії», оскільки тяжкість можливого покарання є визначальним при вирішенні питання про ризик його переховування від слідства та суду.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Захисник у судовому засіданні просив відмовити у заводоленні клопотання та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали поданого клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як встановлено судом, відомості про вчинення даного кримінального правопорушення внесено 15.02.2024 року до ЄРДР за № 0000779 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263,ч. 2 ст. 307 КК України.

У вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому 04.07.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу , і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення ч.1 ст. 263, 2 ст. 307 КК України, зокрема, наступними доказами: протоколи допитів свідків, протокол добровільної видачі, протокол огляду речей і документів, протокол обшуку, висновки експертів, інші наявні в матеріалах докази.

При цьому суд погоджується з думкою прокурора, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що у даному випадку наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років, а тому у відповідності з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме покладається необхідність запобігання спробам: переховуватися від органів досудового слідства; вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Окрім того, варто зауважити, що останнім, вчинено відповідні протиправні діяння в період дії на території України, в тому числі Чернівецької області, режиму воєнного стану, тобто в найбільш несприятливий для суспільства час, тяжкі обставини та умови в яких опинилось суспільство, що свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпеки вказаного протиправного діяння.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`яти років.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Розмір застави, у відповідності до ч.5 ст.182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч.3 або 4 ст. 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст. 183 та ч.5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: 1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; 4) утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками.

Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176 178, 183, 184, 193, 194 КПК України, суд , -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк дії ухвали про тримання під вартою відносно ОСОБА_6 в Державній установі "Чернівецький слідчий ізолятор" встановити до 02 вересня 2024 року включно.

Одночасно після застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів для забезпечення виконання ОСОБА_6 обов`язків, визначених КПК України, визначити запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 242 240 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: Одержувач ТУ ДСА України в Чернівецькій області, , МФО 820172, банк: Державна казначейська служба України, м. Київ, рахунок: UA0008745, призначення платежу застава (із зазначенням інформації про ухвалу суду, прізвище ім`я по-батькові підозрюваного).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-прибувати до уповноваженого у кримінальному провадженні слідчого, прокурора чи суду із встановленою ними періодичністю;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він буде перебувати, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 02 вересня 2024 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Першотравневого районного суду м. Чернівці.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_1