Провадження № 1-в/761/489/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року, суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого Ірпінським міським судом Київської області за ч.1 ст.309, ч.4 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, про звільнення від відбування покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

30.09.2024 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого Ірпінським міським судом Київської області за ч.1 ст.309, ч.4 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, про звільнення від відбування покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України.

Зі змісту клопотання вбачається, що 07 лютого 2024 року вироком Ірпінського районного суду Київської області ОСОБА_2 було визнано виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців. Між тим, шкода, завдана кримінальним правопорушенням становить 719 гривень 40 копійок.

Крім того, засуджений ОСОБА_2 посилаючись на Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України» щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів, який набрав чинності 09.08.2024 року декриміналізовано викрадення чужого майна загальною сумою менш ніж 3028 грн. Між тим, останній повідомляє, що відбуває покарання в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Враховуючи вищевикладене, засуджений ОСОБА_2 просить звільнити його від призначеного вироком Ірпінського міського суду Київської області від 07.02.2024 року покарання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вважаю, що клопотання не підлягає розгляду в Шевченківському районному суді м.Києва, виходячи з наступного:

Так, відповідно до ч.1 ст.74 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.1, ч.6 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, зобов`язаний неухильно додержуватись вимог Конституції України, цього Кодексу, вимог інших актів законодавства. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст.7 цього Кодексу.

Разом з тим, згідно з ст.85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Враховуючи зміст положень ч.6 ст.9 КПК України, має вирішуватися місцевим судом, яким постановлено вирок, або в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок. Між тим, клопотання подане не прокурором, як передбачають положення статті 539 КПК України.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі в тексті Ухвали - Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Статтею 18 КВК України визначено, що місцем відбування покарання у вигляді позбавлення волі є виправна колонія. У свою чергу, відповідно до ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» слідчі ізолятори є установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою.

У силу ч. 2 ст. 11, ч. 3 ст. 18 КВК України слідчі ізолятори віднесені до установ виконання покарань лише стосовно тих засуджених, які залишені для роботи з господарського обслуговування.

Проте зі змісту клопотання не убачається, що вирок виконується в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва та, як наслідок вказаний суд не наділений процесуальними повноваженнями розглядати питання про застосування до засудженого ОСОБА_2 Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року.

При цьому згідно повідомлення за підписом начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_3 та начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень ОСОБА_4 засуджений ОСОБА_2 утримується в установі з 12.12.2023 року по теперішній час. Окрім того, ДУ «Київський слідчий ізолятор» не є місцем відбування/виконання засудженим ОСОБА_2 покарання, призначеного вироком Ірпінського міського суду Київської області від 07.02.2024 року.

У зв`язку із зазначеним, оскільки ОСОБА_2 засуджений вироком Ірпінського міського суду Київської області, який набрав законної сили, при цьому на даний час ДУ «Київський слідчий ізолятор», відповідно до вимог закону, не визначена місцем відбування покарання засудженим ОСОБА_2 , то вищезгадане клопотання не може бути розглянуто в Шевченківському районному суді м.Києва і воно підлягає повернення заявнику.

З огляду на викладене, керуючись, ст.ст.9, 184, 201-1, 537, 539 КПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого Ірпінським міським судом Київської області за ч.1 ст.309, ч.4 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, про звільнення від відбування покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України - повернути заявнику.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_5