У Х В А Л А

Іменем України

04 листопада 2024 року Деснянський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Деснянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області відносно засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, проживаючого: АДРЕСА_1

про приведення вироку Чернігівського районного суду Запорізької області від 11.11.2021 року у відповідність до чинного законодавства,

Встановив:

До Деснянського районного суду міста Києва 22 жовтня 2024 року надійшло подання Деснянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про приведення вироку Чернігівського районного суду Запорізької області від 11.11.2021 року відносно ОСОБА_4 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ.

Обґрунтовуючи подання, представник відділу пробації зазначає, що вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 11.11.2021 року ОСОБА_4 було засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, звільнено від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки. Вказаний вирок суду набрав законної сили 14.12.2021 року та був прийнятий 10.01.2022 року Деснянським РВ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області до виконання.

09.08.2024 року набрав чинності Закон № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Цим законом внесені зміни до ст. 51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки відповідно до вироку суду, ОСОБА_4 в серпні 2020 року вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, на загальну суму 900 гривень, що на момент вчинення кримінального правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у 2020 році (2102 гривні), кримінальна караність його діяння усунута, орган пробації звертається з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у відповідності до положень ч. 2 ст. 74 КК України.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення подання.

Представник органу пробації та засуджений у судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час судового засідання повідомлені належним чином, клопотань про відкладення до суду не подавали. Відповідно до положень ч. 5 ст.539 КПК України їх неявка не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши подання та перевіривши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, суд приходить до наступних.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-ІХ).

Вказаним Законом ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Згідно до положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 1 січня 2020 року становив 2102,00 гривні, тобто неоподаткований мінімум доходів громадян в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень у 2020 році становить 1051 грн.

Згідно вироку Чернігівського районного суду Запорізької області від 11.11.2021 року вбачається, що ОСОБА_4 було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, розмір матеріальної шкоди становить 900 гривень, що станом на день вчинення кримінального правопорушення (крадіжки) - серпень 2020 року складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2102,00 грн).

Відповідно до ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України)

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 за вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 11 листопада 2021 року завдав матеріальну шкоду потерпілій стороні на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення крадіжки, тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караним на цей час, суд приходить до висновку про задоволення подання Деснянського РВ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про приведення вироку суду відносно ОСОБА_4 у відповідність до чинного законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 4, 5, 74 КК України, суд

Ухвалив:

Подання Деснянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про приведення вироку Чернігівського районного суду Запорізької області від 11.11.2021 року відносно ОСОБА_4 у відповідність чинного законодавства - задовольнити.

Привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ, вирок Чернігівського районного суду Запорізької області від 11 листопада 2021 року відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 11 листопада 2021 року покарання за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя