Провадження № 1-кп/243/862/2024
Справа № 243/6200/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у системі EasyCon на підставі наказу № 29-к про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000463 від 17 травня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська, Донецької області, громадянина України, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, з середньою освітою, не працюючого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,не судимого в силу ст.89 КК України, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 протягом останніх трьох років спільно проживають один з одним. Останні між собою пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, тобто ОСОБА_3 та ОСОБА_5 мають близькі відносини.

16 травня 2024 року приблизно о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_3 разом з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходились за місцем свого спільного мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де в приміщенні зали вживали спиртні напої.

Того ж дня, на тому ж місці, приблизно о 19 годині 00 хвилин, між ОСОБА_5 , з одного боку, та ОСОБА_3 з іншого, на ґрунті ревнощів з боку останнього, виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ..

Знаходячись у приміщенні зали кв. АДРЕСА_2 , приблизно о 19 годині 00 хвилин 16 травня 2024 року, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, наніс шість ударів кулаком правої руки в ділянку ребер з лівої сторони ОСОБА_5 , від отриманих ударів остання втратила рівновагу та впала на підлогу на спину, після чого ОСОБА_3 , доводячи свій єдиний протиправний злочинний умисел до кінця, наніс 3 удари стопою правої ноги в ділянку ребер з лівої сторони ОСОБА_5 ..

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді тупої травми грудної клітки, закритий перелом ІІІ-VII ребер ліворуч, гемо-пневмоторакс, що відносяться до середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я понад три тижні.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, кримінальна відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного 17 травня 2024 року до ЄРДР за № 0000463, 01 серпня 2024 року між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 була досягнута угода про примирення, за умовами якої ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненому.

Сторони погодились, що з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке належить відповідно до вимог ст. 12 КК України до нетяжкого злочину, обставин вчинення кримінального правопорушення, відсутності тяжких наслідків від скоєного кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, позицію потерпілої, його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та відбування покарання, а також без застосування обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України.

Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 122 КК України у виді 1 року позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

На час укладання угоди претензій матеріального та морального характеру у потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_3 немає. Угода скріплена підписами сторін. Про наслідки укладення угоди та наслідки невиконання угоди обвинувачений та потерпіла повідомлені під підпис.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення визнав себе повністю, та підтримав цивільний позов прокурора, щиро розкаявся, свої права, передбачені ст. 474 КПК України розуміє, і відповідно цілком розуміє наслідки її невиконання, відповідно ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 не має, наслідки укладення угоди, передбачені ст. 473 КПК України, розуміє.

Обвинувачений ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_5 заявили у підготовчому судовому засіданні, що вони цілком розуміють наслідки угоди, укладення угоди є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж передбачені в угоді.

Прокурор в судовому засіданні підтвердив, що є підстави для затвердження угоди про примирення.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні ствердила, що була присутня при ініціюванні угоди, вважає, що укладення угоди не суперечить інтересам підзахисного.

Оглянувши представлені в підготовче судове засідання матеріали кримінального провадження, враховуючи, що 01 серпня 2024 року обвинувачений та потерпіла під час досудового розслідування, досягли угоди про примирення, скріпили її своїми підписами в присутності захисника, причому ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних у обвинувальному акті обставин, між ним та потерпілою ОСОБА_5 була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді 1 року позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, суд розглянув справу відповідно положень ч. 2 ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України.

Суд переконався у добровільності укладання сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді, разом з цим, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє наслідки її невиконання, відповідно ст. 476 КПК України.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Судом вислухані показання обвинуваченою та оглянуті представлені в підготовче судове засідання матеріали кримінального провадження з метою перевірки угоди про примирення на відповідність нормам КПК та КК України, за якими суд встановив, що умови угоди, не суперечать вимогам КПК України, оскільки вона укладена у провадженні щодо нетяжкого злочину, відповідає вимогам ст. 472 КПК України, не суперечить вимогам КК України, оскільки обставини, викладені в ній відповідають матеріалам справи, дії обвинуваченого кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 122 КК України, а саме, умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Узгоджене покарання відповідає особі обвинуваченого, та вимогам ст. 58 Конституції України, оскільки відповідає санкції частини статті, яка діяла на момент вчинення обвинуваченим правопорушення, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободі чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди було добровільним, про що свідчать як особисті підписи обвинуваченого та потерпілої на угоді, так і пояснення сторін угоди в судовому засіданні, обвинувачений має можливість виконувати взяті на себе угодою зобов`язання.

За таких обставин, угоду про примирення належить затвердити, а ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, призначивши йому покарання, визначене в угоді.

Вирішуючи цивільний позов прокурора в інтересах Комунального некомерційного підприємства Слов`янської міської ради «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська» про стягнення з обвинуваченого коштів на лікування потерпілої ОСОБА_5 , витрачених КНП «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська», суд виходив з таких встановлених у судовому засіданні обставин та відповідних ним доказів.

Із довідки КНП «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська» № 01/8-31 від 07 червня 2024 року, видно, що ОСОБА_5 перебувала на лікуванні у травматологічному відділенні в період часу з 17 травня 2024 року по 27 травня 2024 року, вартість одного ліжко-днів у травні 2024 року склала: 1608грн. 54 коп., отже 10л/ днів Х 1608 грн. 54 коп. = 16085 грн. 40 коп..

Відповідно до ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони, або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

З огляду на викладене, враховуючи ту обставину, що судом ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України щодо потерпілої ОСОБА_5 , обвинувачений позов визнав у повному обсязі, а також ту обставину, що сума зазначена в позовній заяві є об`єктивною, знайшла своє підтвердження при розгляді справи, суд вважає, що позов прокурора підлягає задоволенню.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Угоду про примирення від 01 серпня 2024 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 у кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000463 від 17 травня 2024 року, - затвердити.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді 1(одного) року позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_3 ст. 75 КК України, і відповідно положень наведеної статті кримінального закону звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбуття покарання, призначеного по даному вироку з випробуванням та іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 додатковий обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_3 судом не обирався.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства Слов`янської міської ради «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська» до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на лікування потерпілої - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути із ОСОБА_3 , на користь Комунального некомерційного підприємства Слов`янської міської ради «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська», Код , р/р UA0049258, МФО - 820172 ГУ ДКСУ в м. Слов`янськ Донецької області, ОКПО 01991197, в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка постраждала внаслідок злочину 16085 (шістнадцять тисяч вісімдесят п`ять) грн. 40 коп..

Речові докази по справі:

дерев`яний табурет, який було поміщено до поліетиленового мішку, горловина якого стягнуто пломбою з маркуванням ХТН А442466, та знаходиться на зберіганні в камері схову відділу поліції №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції №241, - після вступу вироку в законну силу повернути потерпілій ОСОБА_5 , за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно із ч. 3 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок складено у єдиному екземплярі у нарадчій кімнаті.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1