Справа № 697/1167/24
Провадження № 1-кп/697/180/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі Черкаської області матеріали кримінального провадження № 1 2024 25 від 20.04.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нагорний, м. Нерюнгрі, Якутії, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України не маючого судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан на всій території України, який продовжено Указом Президента України від 05.02.2024 № 49/2024 з 14.02.2024 строком на 90 діб, однак ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що на всій території України діє правовий режим воєнного стану, 22 березня 2024 року, перебуваючи в м. Каневі, Черкаського району, Черкаської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, в період воєнного стану, за допомогою викраденої банківської картки AT «Ощадбанк», до якої прикріплено рахунок НОМЕР_1 та яка належить ОСОБА_5 , шляхом здійснення покупок товарів в магазинах м. Канева, а саме: 22.03.2024 в магазині «Сузір`я», що по АДРЕСА_3 , о 13 год. 22 хв. на суму 298 грн., о 14 год. 41 хв. на суму 229 грн., о 14 год. 42 хв. на суму 946 грн., о 14 год. 47 хв. на суму 478 грн. та 77 грн., в магазині «Весна», що по вул. Енергетиків, 108, о 14 год. 57 хв. на суму 244 грн. та наступного дня - 23.03.2024 о 09 год. 04 хв. в магазині «Капітошка», що по вул. П.Тичини, 1, на суму 234 грн., о 09 год. 09 хв. в магазині «М`ясниця», що по вул. Енергетиків, 108, на суму 71 грн., в магазині «Весна», що по вул. Енергетиків, 108, о 09 год. 16 хв. на суму 400 грн., о 09 год. 17 хв. на суму 34 грн., в аптеці «Вітамінка №14», що по вул. Енергетиків, 106, о 08 год. 57 хв. на суму 4 грн. 50 коп. та о 09 год. 20 хв. на суму 67 грн., таємно викрав з вказаного банківського рахунку потерпілого ОСОБА_5 грошові кошти в загальній сумі 3082,50 грн., чим завдав останньому майнової шкоди на вказану суму.

Крім того, він же, ОСОБА_4 , 22 березня 2024 року, близько 13 год., перебуваючи в приміщенні будинку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по АДРЕСА_4 , під час спільного розпиття спиртних напоїв побачив у ОСОБА_5 банківську картку AT «Ощадбанк», до якої було прикріплено рахунок НОМЕР_1 , яка є матеріальною формою одержання, зберігання, використання і поширення інформації, зафіксованої на носії, і у контексті положень ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст.ст. 1, 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, як засіб доступу до банківських рахунків та яка належить останньому, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшого зняття грошових коштів, що перебували на вказаному банківському рахунку, скориставшись тим, що ОСОБА_7 залишив банківську картку без нагляду в кишені своєї куртки, яку повісив на вішалку в кімнаті будинку, таємно викрав вказану банківську картку, після чого, цього ж дня, в 13 год. 22 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Сузір`я» в м. Каневі, скориставшись викраденою банківською карткою, розрахувався за придбання продуктів харчування, та продовжуючи свої злочинні дії 23.03.2024 в період часу із 09 год. 04 хв. до 14 год. 47 хв., перебуваючи в м.Каневі, використовуючи вказану банківську картку, розраховувався за придбання товарів в магазинах «Капітошка», «М`ясниця», «Сузір`я», «Весна» та аптеці « ІНФОРМАЦІЯ_3 », здійснивши покупки на загальну суму 3082,50 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 357 КК України викрадення офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів та кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України визнав повністю за обставин вказаних у обвинувальному акті, у скоєному щиро розкаюється та просить суворо не карати. Зазначив, що в обідній час, 22.03.2024 перебував в гостях в приміщенні будинку по АДРЕСА_4 , де вживав спиртні напої разом з ОСОБА_5 , у якого побачив банківську картку, яку він залишив в кишені своєї куртки, яку повісив на вішалку в кімнаті будинку, та непомітно викрав вказану банківську картку, після чого, цього ж та наступного дня здійснив покупки в магазинах, розрахувавшись викраденою банківською карткою.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності, просить призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду, матеріальних претензій до обвинуваченого не має.

Учасники судового провадження не заперечували щодо проведення судового засідання без участі потерпілого.

За вказаних обставин, враховуючи думку учасників судового провадження, відповідно до положень ст. 325 КПК України, суд вважає можливим за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини під час судового розгляду та провести судовий розгляд у його відсутності.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, які вважають, що вказане кримінальне провадження доцільно розглянути відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, суд відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження всіх доказів стосовно обставин справи, що підтверджують вину обвинуваченого та ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому, суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст таких обставин і не має сумнівів у добровільності їх позиції.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими, суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), Series А, заява № 25, від 18 січня 1978 року, пункт 161, та «Коробов проти України», заява № 39598/03, від 21 липня 2011 року, пункт 65, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_4 у судовому засіданні не здобуто.

При цьому, суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст таких обставин і не має сумнівів у добровільності їх позиції.

Також суд роз`яснив, що учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи показання обвинуваченого, надані ним у судовому засіданні, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 доведено.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує:

по епізоду крадіжки грошових коштів у ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану;

по епізоду крадіжки банківської картки у ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до кримінального проступку (ч. 1 ст. 357 КК України) та до категорії тяжкого злочину (ч. 4 ст. 185 КК України), особу обвинуваченого, який не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, інвалідом не являється.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття у скоєному.

При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, зауважив на тому, що готовий нести відповідальність за вчинене, що також свідчить про те, що особа розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро кається, дійсно бажає виправити ситуацію, що склалася з його вини.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи ступень тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх наслідків, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд вважає необхідним призначити йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до вимог КК України, покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Суд враховуючи зазначені вище обставини, особу обвинуваченого ОСОБА_4 вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статей, за якими він обвинувачується, без реального відбування покарання із застосування іспитового строку, так як вказане покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого не обиралась.

Питання речових доказів у справі підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися. Клопотання про їх застосування не надходило.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 , покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази у кримінальному провадженні: компакт диск CD-R з інформацією з технічних засобів, що мають функції відеозапису, а саме: з камер внутрішнього відеоспостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що по АДРЕСА_5 залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000128.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1