Справа № 724/1708/23
Провадження № 1-кп/724/14/24
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 липня 2024 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
прокурора Дністровської
окружної прокуратури: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рухотин Хотинського району Чернівецької області, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 , приблизно від травня 2022 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, на околиці с.Рухотин Дністровського району Чернівецької області, придбав, шляхом привласнення знайденого, за допомогою металошукача патрони, які являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї часів Першої Світової війни та в подальшому приносив їх на зберігання до свого місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснював їх розбирання з метою отримання вибухової речовини метальної дії, яку накопичував в скляних ємкостях та зберігав без передбаченого законом дозволу до 11.02.2023 року, коли під час санкціонованого обшуку за місцем його проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено скляну банку із вмістом в середині вибухової речовини метальної дії димного пороху, ймовірно марки ДРП-1, маса якого складає 83 грами та полімерну банку циліндричної форми із вмістом в середині вибухової речовини метальної дії бездимного пороху марки «Пл30-12» з домішками нітроцелюлозного пороху невстановленої марки, маса якого складає 159,9 грам.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та пояснив суду, що порох, який було знайдено в його будинку при обшуку, належить не йому, а його синам, які мають всі дозвільні документи на мисливську зброю, проживають разом з ним та мають кожний сейфи для зберігання зброї. Порох знайшли в кімнаті синів, він не може за них відповідати. Його сина ОСОБА_6 жодного разу на досудовому розслідуванні не допитали в якості свідка, на всі його скарги і звернення йому відмовляли. Перед початком слідчого експерименту його не допитували, відеофіксація слідчого експерименту здійснювалась на мобільний телефон, а не відеокамеру. Працівники поліції погрожували йому, що заберуть зброю у синів, якщо він не візьме провину на себе.
На підтвердження винуватості вини ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.1 ст.263 КК України судом досліджені наступні докази надані стороною обвинувачення, а саме:
Свідок ОСОБА_7 в суді показала, що вона з 2021 року працює на посаді старости Рухотинського старостинського округу. ОСОБА_5 знає як односельчанина, який займається господарством. Зі слів жителів села їй відомо, що ОСОБА_5 займався пошуком металу. Під час випасання худоби ОСОБА_5 бачила, як він ніс на плечі металошукач. Обвинувачений проживає з дружиною, його син ОСОБА_8 проживає окремо, але зареєстрований біля батька, є мисливцем. Інший син ОСОБА_9 останні декілька років з батьками не проживає.
Свідок ОСОБА_10 в суді показав, що він з ОСОБА_5 є односельчанами, останній проживає з дружиною, має двох синів, які на даний час проживають окремо, обидва є мисливцями. В селі мешканці займалися видобутком вапна та місцеві жителі знали, що ОСОБА_5 продає порох. Бачив, як ОСОБА_5 ходив випасати худобу, на плечах у нього був рюкзак, лопата і металошукач. Декілька раз бачив останнього з металошукачем у лісі.
Свідок ОСОБА_11 в суді показав, що знайомий з ОСОБА_5 . На даний час обвинувачений займається сільським господарством, садівництвом. Бачив, що ОСОБА_5 ходить з металошукачем по лісі, але для чого його використовує йому невідомо.
Свідок ОСОБА_12 в суді показала, що 11.02.2023 року вона приймала участь в якості понятої під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Останній живе у даному будинку з дружиною, сини і дочка з ними не проживають. Під час проведення обшуку було знайдено порох та патрони, які були у будинку в різних кімнатах, у сейфі була зброя. Під час проведення обшуку проводилась відеозйомка. ОСОБА_5 запитували, звідки в нього порох, він пояснював, що знайшов у лісі. Протокол проведення обшуку було прочитано вголос, підписано всіма учасниками, жодних зауважень до змісту протоколу від учасників не було. Їй відомо, що в обвинуваченого є металошукач, з яким він ходив по лісу та щось шукав.
Свідок ОСОБА_13 в суді показала, що у 2023 році її та ОСОБА_12 поліцейськими було запрошено бути понятими при проведенні обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 .Рухотин. Поліцейські оглядали все, знімали на відеокамеру, вони були постійно біля них. Пам`ятає, що при обшуку вилучили в будинку порох, який був у залізних банках, але в якій саме кімнаті знайшли порох не пам`ятає, у сараї знайшли гільзи. Після проведення обшуку протокол було зачитано вголос, все прочитане відповідало дійсності, жодних зауважень до протоколу від учасників не було, підпис у протоколі належить їй. Також зазначила, що вона була понятою під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 . Під час даної слідчої дії були присутні ОСОБА_5 , його син ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та працівники поліції. Слідчий експеримент проводили у лісі, знімали на телефон. Обвинувачений добровільно показував, де і що він знаходив, відповідав на запитання поліцейських. Протокол проведення слідчого експерименту було зачитано вголос, він відповідав дійсності, жодних зауважень від учасників до нього не було. Також їй відомо, що в ОСОБА_5 є металошукач, але чи він його використовує і чи збирає метал, їй невідомо.
Свідок ОСОБА_15 в суді показав, що він був запрошений разом з ОСОБА_13 бути понятими при проведенні слідчого експерименту за участі ОСОБА_5 у лісі. Коли вони приїхали на місце проведення слідчого експерименту, ОСОБА_5 з сином ОСОБА_8 були вже на місці. Проведення слідчого експерименту фіксувалося на мобільний телефон поліцейським ОСОБА_16 , а слідча все фіксувала у протоколі. ОСОБА_5 показував окопи, де знаходив патрони у лісі. Показував та пояснював все добровільно, ніякого впліиву поліцейський на ОСОБА_5 не здійснював. Протокол було прочитано вголос, ним підписано, жодних зауважень до змісту протоколу в учасників не було. Йому відомо, що у обвинуваченого є металошукач, з яким ходив під час випасання худоби.
З показів свідка ОСОБА_16 , наданих в судовому засіданні встановлено що останній працює на посаді оперуповноваженого СКП ВП №2 (м.Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області. На час проведення слідчого експерименту був у добовому наряді. До місця проведення слідчого експерименту ОСОБА_5 їхав з ним та слідчою, обвинувачений самостійно показував дорогу. В подальшому він з села привіз двох понятих та провели слідчий експеримент. На слідчому експерименті ОСОБА_17 показав місце, де знайшов речі схожі на бойові патрони, пояснюючи, що знайшов їх за допомогою металошукача, розбирав їх, висипав з них порох та зберігав вдома. Під час слідчої дії відеофіксація з технічних причин не працювала, тому здіснювалася фіксація на телефон. Жодного впливу на обвинуваченого не здійснювалося, будь - яких протиправних дій не вчинялося, він добровільно показав місце, де знаходив предмети, схожі на боєприпаси за допомогою металошукача. Протокол вказаної процесуальної дії було прочитано вголос, надано для ознайомлення, будь яких зауважень від учасників процесуальної дії не було.
Від допиту свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 прокурор у судовому засіданні відмовився і така відмова прийнята судом, зважаючи на визначений ст.22 КПК України принцип змагальності (технічний запис від 27.02.2024 та 06.03.2024).
Крім того, на підтвердження вини ОСОБА_5 стороною обвинувачення було надано інші докази, а саме:
Відповідно до протоколу обшуку від 11.02.2023 року та відеозапису даної слідчої дії, який переглянуто в судовому засіданні, в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в кімнаті під №2 з правого боку від дверей під дерев`яною тумбою в картонній корбці було виявлено 13 металевих предметів ззовні схожих на набої без маркування; в одній із секцій виявлено прозору пластикову банку від кави із вмістом сипучої речовини ззовні схожої на порох; в цій же кімнаті прямо від входу в одній із секцій виявлено металеву ємність циліндричної форми із вмістом сипучої речовини ззовні схожої на порох; в приміщенні коридору між кімнатою №2 та №3 в дерев`яному серванті виявлено металеву ємність циліндричної форми із вмістом сипучої речовини ззовні схожої на порох; в кімнаті під №3 в поліетиленовому пакеті, який знаходився на підлозі, було виявлено пластикову пляшку циліндричної форми із вмістом сипучої речовини ззовні схожої на порох, в цьому ж пакеті було виявлено три металеві предмети, ззовні схожі на набої; в цій же кімнаті виявлено прозору скляну банку циліндричної форми із вмістом сипучої речовини ззовні схожої на порох; в підсобному приміщенні виявлено металевий предмет ззовні схожий на ніж. Вищевказані речі запаковані до сейф-пакетів та вилучено до ВП АДРЕСА_2 (а.п.65-69 том 1).
З протоколу проведення слідчого експерименту від 24.02.2023 року та відеозапису даної слідчої дії, який переглянуто в судовому засіданні, вбачається, що слідчим за участю двох понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , проведено слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_5 з метою перевірки та уточнення відомостей за яких обставин ОСОБА_5 знайшов патрони. Слідчий експеримент проводився в лісовому масиві на околиці с.Рухотин, Дністровського району, Чернівецької області. Під час проведення слідчого експерименту слідчим було запропоновано ОСОБА_5 розповісти та показати за яких обставин, останнім було знайдено патрони, на що він погодився та пояснив, що наприкінці травня 2022 року, за допомогою металошукача, в лісовому масиві на околиці с.Рухотин, знайшов патрони в приблизній кількості 10-15 штук та показав місце, де їх знайшов. Як стверджував підозрюваний ОСОБА_5 , його цікавили тільки неробочі гільзи, які він здавав на чорний метал, тому вдома розбирав знайдені патрони та розділяв окремо метал, та окремо порох, який він просто зсипав в окрему ємність, а метал в подальшому здавав (а.п.168-170 том 1).
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 03.05.2023 року з ілюстративною таблицею до нього, свідок ОСОБА_12 по фотознімках впізнала ОСОБА_5 , як особу, у якої 11.02.2023 року за адресою проживання, що в АДРЕСА_1 , було проведено обшук, в ході якого вилучено порох та боєприпаси (а.п.193-196 том 1).
Згідно протоколів пред`явлення особи для впізнання від 03.05.2023 року з ілюстративними таблицями до них, свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_13 по фотознімках впізнали ОСОБА_5 , як особу, із яким 24.02.2023 року було проведено слідчий експеримент, в ході якого, останній показав місце, де знаходив боєприпаси, пояснюючи, що знайдені патрони переносив до свого місця проживання з метою відокремлення пороху від металу (а.п.197-204 том 1).
Згідно висновку експерта № КСЕ-19/126-23/1390 від 22 лютого 2023 року, надана на дослідження сипуча речовина в скляній банці з під кави з етикеткою «Cafe d`Or» є вибуховою речовиною метальної дії бездимним порохом марки «Пл30-12» з домішками нітроцелюлозного пороху невстановленої марки. Бездимний порох виготовлений промисловим способом, загальна маса якого складає 159,9 грам (а.п. 96-101 том 1).
Згідно висновку експерта № КСЕ 19/126-23/1392 від 22 лютого 2023 року, надана на дослідження сипуча речовина в одній скляній банці є вибуховою речовиною метальної дії димним порохом, ймовірно марки ДРП-1, виготовлений промисловим способом, маса якого складає 83,0 грама (а.п. 118-123 том 1).
Відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 11.02.2023 року, зокрема, скляну банку із вмістом в середині сипучої речовини, яка згідно висновку експерта № КСЕ-19/126-23/1390 від 22 лютого 2023 року, є вибуховою речовиною метальної дії бездимним порохом марки «Пл30-12»; та скляну банку циліндричної форми із вмістом в середині сипучої речовини, яка згідно висновку експерта №КСЕ-19/126-23/1392 від 22 лютого 2023 року, є вибуховою речовиною метальної дії димним порохом, ймовірно марки ДРП-1, визнано речовими доказами та передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 (м.Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області (а.п.70-72 том 1), та які було оглянуто в судовому засіданні.
Згідно висновку експерта №СЕ-19/126-23/3207-ФХВР від 04.05.2023 року, вбачається, що надані для дослідження зразки пороху, відібрані, за постановою слідчого 13.04.2023 року, зі скляної банки з етикеткою «Cafe d`Or» та з одного набою калібру 7,62 мм, вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , не мають між собою спільної родової та групової належності (а.п.171-182 том 1).
Відповідно до обліків Сектору контролю за обігом зброї Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області від 18.05.2023 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_1 відповідно до обліків інформаційної системи «Зареєстрована зброя» Інформаійного порталу Національної поліції не звертався та не є власником мисливської, холодної, пневматичної зброї, інших предметів, на які поширюється дозвільна система; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , являється власником гладкоствольної рущниці «ИЖ18ММ» кал. 16 № НОМЕР_1 , дозвіл 33 від 29.07.2011 по 29.07.2023 рік; ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_1 , являється власником гладкоствольної рущниці «ИЖ18ЕМ» кал. 16 №0801906, дозвіл 32 від 29.07.2011 по 29.07.2023 рік (а.п.82 том 2).
За клопотанням сторони захисту, судом було допитано в судовому засіданні свідка ОСОБА_14 .
Так, свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що він є сином обвинуваченого, проживає у будинку з батьками по АДРЕСА_1 . З 2011 року він є мисливцем, має дозвіл на зберігання гладкоствольної рушниці. Зброю, порох, документи та чеки на придбання пороху зберігає в сейфі, який стоїть в одній з кімнат будинку. Його рідний брат ОСОБА_22 також має зброю та дозвіл на її зберігання, яку зберігає у власному сейфі, який стоїть в кімнаті поруч з його сейфом. Порох купував в магазинах в АДРЕСА_3 . Весь порох, який було вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , належить йому. Зазначив, що порох ДРП-1 це димний мисливський порох для качок, який він пересипав у скляну банку, оскільки жерстяна банка згнила. Його батько ОСОБА_5 має металошукач, яким шукає метал. Ні батько, ні брат порох не продавали.
Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом оцінює кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів із точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо.
Відповідно до ч.2 ст.92 КПК України обов`язок доказування належності та допустимості доказів, покладається на сторону, що їх подає.
Оцінюючи наведені докази, безпосередньо досліджені судом, суд дійшов висновку, що вони отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність достатньою для доведеності поза розумним сумнівом вини ОСОБА_5 та ухвалення обвинувального вироку.
До показів свідка ОСОБА_23 , наданих в судовому засіданні в частині того, що вилучений за місцем проживання його батька ОСОБА_22 - бездимний порох марки «Пл30-12» та димний порох марки ДРП-1, належить йому, який він використовував для спорядження своєї мисливської гладкоствольної рушниці, суд відноситься критично та вважає ці показання неправдивими і розцінює як прагнення свідка, який є рідним сином обвинуваченого ОСОБА_5 , сприяти останньому уникнути кримінальної відповідальності. Дані покази свідка спростовуються висновками експертів № КСЕ-19/126-23/1390 від 22.02.2024 та № КСЕ-19/126-23/1392 від 22.02.2024, згідно яких бездимний нітроцелюлозний порох марки «ПЛ30-12» призначений для спорядження 7,62 мм набоїв до нарізної стрілецької зброї (3-лін.гвинтівковий патрон з 1908-1916 роки), а димний порох ДРП-1 застосовується: - у запальниках основних зарядів у ствольній артилерії та ракетних системах; - у сповільнювачах та підсилювачах вогню у дистанційних пристроях снарядів (трубках та підривниках) для забезпечення розриву снарядів у будь-якій точці траєкторії; - при проведенні вибухових робіт (застосування димних порохів виробляють видділення блоків штучного каменю скельних порід від масиву методом шпурових зарядів) /а.п.96-101, 118-123 том 1/.
Крім того, покази свідка ОСОБА_14 , що він купував вказаний порох в магазинах, спростовуються письмовими доказами наданими прокурором в судовому засіданні, зокрема, рапортом начальника СКП ВП №2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_21 , згідно якого встановлено суб`єктів господарської діяльності, які займаються роздрібним продажем вогнепальної зброї, боєприпасів, пневматичної зброї, мисливських аксесуарів та вибухових речовин на території Чернівецької області, а саме: ФОП ОСОБА_24 , ФОП ОСОБА_25 , ТОВ «Епіцентр К», ФОП ОСОБА_26 , ФОП ОСОБА_27 , ТОВ «Українська компанія «Рись» (а.п.75 том 2).
З відповідей вказаних суб`єктів господарської діяльності від 21.04.2023 року вбачається, що бездимний порох марки «Пл30 -12», а також димний порох марки ДРП-1, не придбавався та не реалізовувався (а.п.76-81 том 2).
Що стосується тверджень захисника, що протокол слідчого експерименту від 24.02.2023 року за участю підозрюваного ОСОБА_5 та всі додатки до нього слід визнати недопустимим доказом, з тих підстав, що відеофіксація слідчого експерименту здійснювалось не на відеокамеру марки Panasonic Full HD, як зазначено в протоколі, а на особистий мобільний телефон слідчого, тобто на несертифікований технічний засіб, який не може бути використаний в ході проведення слідчих дій, то суд зазначає наступне.
Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом (ч.1 ст. 86 КПК України). Метою вимоги дотримуватися передбаченого законом порядку отримання доказів є запобігання неправомірному втручанню держави та заохочення доброчесної поведінки правоохоронних органів.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом (ч. 3 ст. 62 Конституції, ч. 3 ст. 17 КПК України), тобто не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав та свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо (абз. 5 п. 3.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України №12-рп/2011 від 20 листопада 2011року).
Вирішуючи питання про застосування правил ст.87 КПК України до наданих сторонами доказів, суд виходить з того, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані в цій статті (правова позиція, викладена у постановах ВС від 28 січня 2020 року у справі № 359/7742/17 та від 8 жовтня 2019 року у справі № 639/8329/14к).
Тобто, будь-яке процесуальне порушення, допущене в ході збирання доказів, саме по собі не може бути підставою для визнання їх недопустимими. У зв`язку із цим, за наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли вони: прямо та істотно порушують права і свободи людини; та/або надають підстави для сумнівів у достовірності отриманих фактичних даних, які не видалося за можливе усунути в ході судового розгляду (правова позиція, викладена у постанові ВС від 06 липня 2021 року у справі №720/49/19).
Як убачається з протоколу слідчого експерименту від 24.02.2023 року та відеозапису даної слідчої дії, слідчим за участі двох понятих, було проведено слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_5 . Відеофіксація слідчої дії проводилась працівником карного розшуку ОСОБА_16 . Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_5 показав, за яких обставин ним було знайдено патрони в лісовому масиві на околиці села Рухотин Дністровського району Чернівецької області. Слідчий експеримент проводився з дотриманням вимог ст.240 КПК України, жодних зауважень з приводу проведеного слідчого експерименту від понятих, підозрюваного ОСОБА_5 чи інших учасників слідчої дії не надходило. Протокол підписаний всіма учасниками слідчої дії. Підозрюваному ОСОБА_5 перед початком проведення слідчої дії були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.42 КПК України, про що наявний підпис останнього (а.п.168-170, том 1).
Свідок ОСОБА_16 в суді пояснив, що фіксування слідчого експерименту ним здійснювалося на відеокамеру, яку надала слідча, однак через низький заряд батареї камера не вмикалась і слідча надала мобільний телефон для проведення фіксації вказаної процесуальної дії, при цьому, СD картка на телефоні, за допомогою якої фіксувалась процесуальна дія, була з відеокамери, яку по закінченню проведення слідчого експерименту витягнули з телефону, в подальшому слідчою було перенесено відеозапис на відеодиск, який долучено до протоколу в якості додатку.
Відповідно до ст.105 КПК України додатками до протоколу можуть бути спеціально виготовленні копії, аудіо, відеозапис процесуальної дії.
В даному випадку слідчим було здійснено технічну фіксацію слідчої дії слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_5 24.02.2023 про яку зазначено в протоколі, після чого було виготовлено спеціальну копію запису, яку долучено до протоколу. Диск опечатано печатками слідчого Відділення поліції №2 (м.Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області, який проводив слідчу дію, що відповідає ч. 3 ст. 105 КПК України.
Посилання захисника, що в протоколі слідчого експерименту відсутні відомості про ознайомлення учасників слідчої дії з результатами фіксації слідчої дії на технічний засіб, не заслуговують на увагу, оскільки відеозаписом зафіксовано, як слідчим після проведення слідчого експерименту, призупинено відеофіксацію саме для ознайомлення учасників слідчої дії з відеозаписом та складанням процесуальних документів (17:15 год). В подальшому відеозапис слідчої дії було відновлено о 17:21 год та слідчим повідомлено, що учасники слідчої дії з протоколом та фіксацією слідчої дії ознайомленні, будь-яких заяв та зауважень від підозрюваного та понятих не надходило. Що також підтверджено в суді свідками ОСОБА_13 та ОСОБА_15 .
З урахуванням вищенаведеного, судом не встановлено істотних порушень процесуального законодавства при отримані данного доказу, підстави для сумнівів у достовірності отриманих фактичних даних відсутні, а тому підстав для визнання протоколу слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_5 від 24.02.2023 з додатком до нього, неналежним та недопустимим доказом з тих підстав, на які зазначає захисник, не вбачається.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_5 з приводу того, що під час проведення обшуку за місцем його проживання, поліцейські висловлювали йому погрози, є необґрунтованими та такими, що не знайшли підтвердження в судовому засіданні.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 звертався на адресу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, обласної прокуратури Чернівецької області щодо можливих неправомірних дій поліцейських під час проведення обшуків за адресами: АДРЕСА_4 , а також з інших питань.
За результатами проведеної перевірки встановлено, що під час проведення зазначених обшуків будь-яких порушень законодавства, зокрема вимог ст.ст.234-236 КПК України, працівниками ВП №2 (м.Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області, не допущено (а.п.9-12,15,17,69 том 2).
При цьому, будь-яких відомостей, які давали б суду підстави вважати, що докази вини ОСОБА_5 , було добуто внаслідок істотного порушення прав людини і основоположних свобод, судом не встановлено.
Таким чином, у даному випадку, винуватість ОСОБА_5 підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів, а тому досліджену сукупність доказів суд кладе в основу винуватості ОСОБА_5 як достатні для визнання його вини.
До невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини суд відноситься критично та до уваги не приймає, вважаючи, що він у такий спосіб намагається ввести суд в оману та ухилитися від покарання. Його вина у вчиненні кримінального правопорушення повністю доказана та знайшла своє підтвердження у зібраних показаннях свідків, матеріалах кримінального провадження, речових доказах.
Тому посилання у судових дебатах захисника ОСОБА_4 про виправдання обвинуваченого ОСОБА_5 , є необґрунтованими та не заслуговують на увагу.
Отже, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання, носіння та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
Призначаючи покарання відносно обвинуваченого, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів.
Судом в повному об`ємі вивчена особа обвинуваченого ОСОБА_5 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з дружиною ОСОБА_28 , 1959 р.н., за місцем проживання характеризується посередньо, громадський порядок в селі не порушує, є особою пенсійного віку; раніше не судимий; на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.п.159-164 том 1).
Судом, відповідно до ст.ст.66,67 КК України, обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
З досудової доповіді, складеної 16.11.2023 року територіальним органом пробації за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме Дністровським районним сектором №3 філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області вбачається, що в результаті проведення оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення встановлено, що ОСОБА_5 має середній рівень ризику. На думку органу пробації, виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб). Виконання покарання в громаді можливо за умови здійснення нагляду та застосування соціально виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень (а.п.42-44 том 1).
Положеннями статті 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору покарання, ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах, встановлених в санкції частини статті, яка передбачає відповідальність за вчинене ним кримінальне правопорушення.
Разом з тим, з урахуванням особи обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно, є особою пенсійного віку, доповідь органу пробації щодо середнього ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення та зважаючи на позицію прокурора, висловлену в ході судових дебатів, який не наполягав на його ізоляції від суспільства, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання, тому приймає рішення відповідно до ст.75 КК України про його звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Дане покарання, на думку суду, відповідає скоєному та буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Клопотань про обрання запобіжного заходу обвинуваченому, до набрання вироком законної сили, сторонами не заявлено.
Керуючись ст.ст. 124, 368, 370, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, призначивши йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки, якщо він протягом цього терміну не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази, після набрання вироком законної сили, а саме:
- 3 патрони; 13 куль та 13 гільз; скляну банку з-під кави із вмістом в середині вибухової речовини метальної дії бездимним порохом марки «Пл30-12»; скляну банку із вмістом в середені вибухової речовини метальної дії - димним порохом, марки ДРП-1; два зразки порохів, які поміщено до сейф- пакету №5698312, що передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 (м.Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області знищити;
- полімерну банку із вмістом вибухової речовини метальної дії мисливський бездимний порох «СільверО» марки «А»; дві металеві банки з написом «Порох мисливський КРУК» із вмістом бездимного пороху (марки «КРУК») повернути за належністю ОСОБА_6 , мешканцю: АДРЕСА_1 .
Металевий предмет ззовні схожий на ніж (ерзац-багнет системи Маузера), який було вилучено під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 і зберігається в сейф-пакеті №3240153 в кімнаті зберігання речових доказів ВП АДРЕСА_2 повернути ОСОБА_5 , мешканцю: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в розмірі 28 585 (двадцять вісім тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять) гривень 84 копійки.
Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Хотинський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1