провадження № 1-кс/294/182/24
справа № 294/2394/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року слідчий суддя Чуднівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП №5 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000326 від 11.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Чуднівського районного суду Житомирської області надійшло вказане клопотання про арешт майна погоджене прокурором Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , в якому було зазначено, що 10.11.2023 близько 11 год. по АДРЕСА_1 автомобіль марки ЗАЗ 1102 реєстраційний номер М16130А під керуванням ОСОБА_5 рухаючись у напрямку вул. Великої Житомирської здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 яка переходила проїзну частину вулиці зліва направо внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована до КНП «Чуднівська лікарня».

Під час проведення 10.11.2023 огляду вилучено транспортний засіб (учасник дорожньо-транспортної пригоди) автомобіль марки ЗАЗ 1102 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , жительці АДРЕСА_2 та фактично перебуває у користуванні ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч.7 ст.237 КПК України, при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Оскільки автомобіль марки ЗАЗ 1102 реєстраційний номер М16130А внаслідок дорожньо-транспортної пригоди залишив на собі сліди вчинення злочину, механізм яких необхідно додатково дослідити шляхом проведення судових експертиз технічного стану транспортного засобу, транспортно-трасологічної експертизи, тощо, за результатами огляду місця події вищевказаний транспортний засіб вилучено та доставлено на територію ВП №5 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області .

11.11.2023 внесено відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000326 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Враховуючи, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки ЗАЗ 1102 реєстраційний номер М16130А зберіг на собі сліди, а також можуте містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються у даному кримінальному провадженні, постановою слідчого від 12.11.2023 вказаний автомобіль визнано речовим доказом.

Згідно положень ч.7 ст.237 КПК України вилучені під час огляду речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Частинами 1, 2 статті 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Слідчий ОСОБА_3 до суду не з`явився, подав заяву, в якій просить клопотання розглядати без його участі та задовольнити клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до частини 1 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання. Слідчий суддя встановив, що клопотання подано слідчим із додержанням вимог статті 171 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Постановою слідчого СВ ВП №5 в Житомирській області від 12.11.2023 вищевказане майно, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000326 від 11.11.2023.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що існує необхідність в накладенні арешту на майно, що вказане в постанові від 12.11.2023.

Керуючись статтями 98, 131, 132, 170-175, 309, 371, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №5 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки ЗАЗ 1102 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , жительці АДРЕСА_2 , та фактично перебуває у користуванні ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_3 .

Заборонити законному володільцю та/або його користувачу користуватись, розпоряджатись та відчужувати вищевказане майно.

В рахунок забезпечення виконання ухвали, вказаний автомобіль залишити на зберіганні у сторони обвинувачення спеціальний майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів центру забезпечення ГУНП в Житомирській області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1