Справа № 644/ 2377 /23
н/п 1-в/644/ 488 /24
У Х В А Л А

іменем України

18 листопада2024 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова подання заступника начальника Індустріального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про звільнення від покарання відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, засудженого 06.11.2023 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло подання заступника начальника Індустріального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про застосування до засудженого ОСОБА_5 Закону України № 3886-IX від 18.07.2024 року в частині звільнення від покарання караність якого усунена.

Подання мотивовано тим, що Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 року, який набрав законної сили 09.08.2024 року, декриміналізовано діяння за яке ОСОБА_5 засуджений вироком Орджонікідзевським районним судом м. Харкова від 06.11.2023 року за ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки вартість викраденого ним майна становила 935,63 грн., що станом на 01.01.2023 року не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому відповідно до ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у редакції даного закону, відповідає дрібній крадіжці, що тягне адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Представник Індустріального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» подала до суду заяву про можливість розгляду подання за її відсутності, подання підтримала в повному обсязі.

Засуджений в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду подання повідомлявся шляхом направлення судових викликів за адресою вказаною у поданні своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Прокурор проти задоволення подання не заперечувала та зазначила про наявність підстав для його задоволення.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути подання за відсутності представника органу пробації та засудженого.

Відповідно до частини 4 статті 539 Кримінально процесуального кодексу України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Вивчивши матеріали особової справи засудженого, з`ясувавши думку прокурора, яка вважалаза можливе задовольнити подання, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року, відповідно до якого у новій редакції викладено статтю 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом на підставі ч. 1 ст. 74 КК України.

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України (в редакції Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024) особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до положення ст. 51 КУпАП, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2023 року складав 1342,00 грн (2684,00 грн - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 х на 50 %). Тобто, два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму 1342,00 грн х 2 (неоподаткований мінімум доходів громадян) = 2684,00 грн.

Судом встановлено, що вироком Орджонікідзевським районним судом м. Харкова від 06.11.2023 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно. Вирок суду набрав законної сили 07.12.2023 року.

Вказаний злочин вчинений ОСОБА_5 у 2023 році та загальна сума завданої матеріальної шкоди, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1853 від 21.04.2023 року склала 935,63 грн., що станом на 01.01.2023 року не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2684,00 грн.), тобто кримінальна караність цього діяння наразі усунута.

Таким чином, на засудженого ОСОБА_5 розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Згідно ч.2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у Постанові від 07 жовтня 2024 року по справі № 278/1566/21 зробила висновок про те, що статті 185, 190, 191 фактично містять відсилку до ст. 51 КУпАП, яка встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 190 КК України діяння, караність якого законом усунена, суд вважає, що подання органу пробації є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а засуджений підлягає звільненню від покарання призначеного вказаним вище вироком суду за ч. 2 ст. 190 КК України на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 74 КК України, Законом України №3886-ІХ від 18 липня 2024 року, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Подання заступника начальника Індустріального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про звільнення від покарання відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеного вироком Орджонікідзевським районним судом м. Харкова від 06.11.2023 року за ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі ч.2 ст.74 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження для відома.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом семи діб з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1