Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/4231/24
Провадження № 1-кп/279/560/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2024 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені кримінальне провадження №0000341 від 08.06.2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малий Яблунець, Звягельського району,

Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей, не працюючого,

не депутата, не інваліда, раніше судимого:

- 23.03.2008 року Ємільчинським районним судом за ч.3 ст.185, ст.104 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік;

-12.09.2011 Ємільчинським районним судом за ч.3 ст.185 КК України

до 4-х років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки;

- 07.11. 2013 Ємільчинським районним судом за ч.3 ст.187, ч.1 ст.71 КК України до 7 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнився

10.07.2018 на підставі ухвали Богунського районного суду

м.Житомира 02.07.2018 ст.81 КК України умовно-достроково 1 рік 7

місяців 13 днів.

Зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 357 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 03 червня 2024 року, близько 11 год 00 хв., діючи умисно, з метою привласнення офіційного документу, перебуваючи біля магазину Продукти, за адресою: АДРЕСА_2 , на узбіччі проїжджої частини дороги знайшов банківську картку (з безконтактною технологією проведення платежів), яка була втрачена її власником ОСОБА_5 , того ж дня, при невстановлених в ході розслідування обставинах, та на якій встановлений ліміт по оплаті без підтвердження PINкоду, емітентом якої є AT ПУМБ, під № НОМЕР_1 , належна ОСОБА_5 , яка в силу вимог ст.1 Закону України "Про інформацію"N 2657-ХП від 2 жовтня 1992 року, п. 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України "Про платіжні системи коштів в Україні" N 2346 III від 05 квітня 2001 року, ч.4 ст.51 Закону України "Про банки та банківську діяльність" N2121-ІІІ від 7 грудня 2000 року, Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року N414, та примітки до ст.358 Кримінального кодексу України, є офіційним документом, в ході чого в останнього виник злочинний умисел на її привласнення та корисливий мотив на таємне викрадення з банківського рахунку грошових коштів. Знайшовши банківську картку, ОСОБА_4 , не вчинив жодних дій щодо встановлення власника картки чи її повернення, а покинув місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому з банківської картки AT ПУМБ № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_5 здійснив крадіжку грошових коштів в загальній сумі 2690,97 грн.,чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на вище вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у привласненні офіційного документу, вчиненими з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 , в судовому засіданні не оспорюючи час, місце, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України визнав повністю, підтвердив зазначені в обвинувальному акті фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, зазначив, що більше такого не повториться, у вчиненому щиро розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити в її відсутність.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. Аналізуючи та оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_4 про обставини скоєного ним кримінального правопорушення, які відповідають обставинам їх скоєння, викладеним у обвинувальному акті, та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, суд вважає доведеним, що він вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення при зазначених вище, встановлених у судовому засіданні обставинах. Вина доказана повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.357 КК України, як привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів. Інші докази судом не досліджувалися.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст.65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення. Про щире каяття обвинуваченого свідчить його поведінка, оскільки він критично оцінює свої протиправні дії, засуджує свою поведінку. Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України - є рецидив кримінальних правопрушень.

Відповідно до змісту ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Відповідно до вимог ст.65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року №7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Відповідно до ст.12 КК України вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей, раніше судимий, на обліку Коростенського РВ №1 філії ДУ "Центр пробації" у Житомирській області не перебуває, а також беручи до уваги щире каяття обвинуваченого у вчиненому, його відношення до вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових злочинів, йому слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.357 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу.

Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні.

Обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання закінчив свою дію. Підстав для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу судом не вбачається.

Арешт на майно відповідно до ч.4 ст.174 КПК України підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 369, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

До набрання вироком законної сили до ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувати.

Речові докази у справі: - виписка по банківському рахунку потерпілої ОСОБА_5 банку AT ПУМБ НОМЕР_2 , що зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон марки Самсунг А24, з номером мобільного оператора НОМЕР_3 ІМЕН: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , який повернуто потерпілій ОСОБА_5 під зберігальну розписку - залишити у власності ОСОБА_5 ;

- оптичний DVD-R диск з відео-записами відео-камер внутрішньного та зовнішнього відеоспостереження АЗС Avantage 7, що за адресою: АДРЕСА_3 , що зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- оптичний DVD-R диск з відео-записами відео-камер внутрішньного та зовнішнього відеоспостереження ТОВ Полісся продукт , що за адресою: АДРЕСА_3 , що зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- оптичний DVD-R диск з відео-записом слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 , що зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- шорти синього кольору з візерунками чорного кольору та світло-зелену футболку з гравіюванням чорного кольору у вигляді тризубу, вилучені у ОСОБА_4 , які повернуто під зберігальну розписку ОСОБА_4 - залишити у власності ОСОБА_4 ..

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України. Згідно ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Суддя ОСОБА_1

копія згідно з оригіналом