Справа № 644/5355/23
Провадження № 1-кп/645/97/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року місто Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України,-

в с т а н о в и в:

На розгляді у Фрунзенському районному суді м. Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Прокурор в судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 . Клопотання обґрунтовано тим, що на даний час також продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому єдиним запобіжним заходом, що унеможливить настання реалізацію всіх ризиків, є запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні звернувся до суду з письмовим клопотанням, в якому просив суд скасувати відносно нього міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням його характеризуючих даних, належної процесуальної поведінки та необхідності проведення операції на руці.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, оскільки сторона захисту вважає, що продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є надмірно суворим за наявності інших запобіжних заходів, які не пов`язані з триманням під вартою. Жодних доказів на підтвердження існування ризиків, на які посилається прокурор, стороною обвинувачення не надано.

Захисник підтримав клопотання ОСОБА_5 та просив змінити йому запобіжний захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою .

Перевіривши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, суд зазначає наступне.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 177, 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує особу обвинуваченого, якому органами досудового розслідування інкриміновано тяжкий та особливо тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання лише у виді позбавлення волі; стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 , який не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення; характер злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , що дає суду підстави вважати, що по справі існують обґрунтовані ризики щодо негативної поведінки обвинуваченого у суспільстві; те, що обвинувачений ОСОБА_5 не судимий, а тому під страхом отримання реального покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та прийшов до висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити.

Суд вважає, що підстави, у зв`язку з наявністю яких останньому був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися.

Суд дійшов висновку про те, що вказані обставини кримінального провадження свідчать про неможливість обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу, передбаченого ст. 176 КПК України, оскільки він не забезпечить належної поведінки останнього під час розгляду кримінального провадження.

Відтак, доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи.

Що ж стосується доводів сторони захисту про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, то суд вважає їх неспроможними з огляду на наступне.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" зазначено, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Відтак, враховуючи обставини вчинення злочину обвинуваченим, який інкримінується стороною обвинувачення, суспільний інтерес наразі у даному випадку переважає над правилом поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом на даному етапі не встановлено, у зв`язку з чим колегія суддів вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, аніж тримання під вартою.

Згідно із ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

З врахуванням наведеного та особи обвинуваченого ОСОБА_5 , тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень, віку та стану його здоров`я, суд відхиляє клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, оскільки вважає його недостатньо обґрунтованим, виходячи з існуючих на даний час ризиків, вважає, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого, запобігти можливості настання таких ризиків, відтак, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на 60 (шістдесят) днів.

За змістом ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті. В суду зазначаються, які обов`язки з передбачених ст. 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Суд вважає обґрунтованим розмір застави визначений раніше, та зважаючи на тяжкість вчиненого злочину, визначає розмір застави 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, його віку, ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вважає за необхідне залишити обвинуваченому без змін розмір застави в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 268400,00 грн. (2684 х 20), та вважає її достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

З огляду на викладене, клопотання обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 315 КПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишити без задоволення.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів - до 08 листопада 2024 року включно.

Обрати раніше визначений розмір застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 2024 рік.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_5 заставу у розмірі 188880 грн.,що становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області до спливу терміну тримання під вартою.

Реквізити для внесення застави: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26281249; Банк отримувача ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача (МФО) 820172; Рахунок отримувача UA0006674.

У разі внесення застави в розмірі 188880,00 грн. ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) повідомляти прокурора, суд про необхідність зміни свого місця проживання або місця роботи;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України, в разі їх наявності;

4) не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає без дозволу суду.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченому, заставодавцю, що у разі невиконання покладених на обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України, та до обвинуваченого може бути застосовано інший запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 5 днів, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали складений та проголошений 12.09.2024.

Суддя ОСОБА_1