Ленінський районний суд м. Полтави
Справа № 553/3884/24
Провадження № 1-кп/553/872/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду підготовче засідання у кримінальному провадженні № 0000573 від 19.09.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

12.05.2009 вироком Октябрського районного суду м. Полтави за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

03.07.2009 вироком Октябрського районного суду м. Полтави за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

11.05.2010 вироком Октябрського районного суду м. Полтави за ч.2 ст.309, ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

26.06.2012 вироком Октябрського районного суду м. Полтави за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі;

09.12.2015 вироком Октябрського районного суду м. Полтави за ч.1 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

21.12.2015 вироком Ленінського районного суду м. Полтави за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі;

12.04.2016 вироком Октябрського районного суду м. Полтави за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі;

21.06.2018 вироком Ленінського районного суду за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

10.05.2019 вироком Пирятинського районного суду Полтавської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

18.07.2019 вироком Полтавського апеляційного суду за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

09.10.2018 вироком Київського районного суду м. Полтави за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

19.12.2018 вироком Ленінського районного суду м. Полтави за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

10.05.2019 вироком Полтавського районного суду Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

04.10.2024 вироком Ленінського районного суду м. Полтави за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі;

16.10.2024 вироком Октябрського районного суду м. Полтави за ч.4 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

В квітні 2024 року в нічний час доби, ОСОБА_4 , діючи повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що на території України діє воєнний стан, з корисливих мотивів, за допомогою заздалегідь заготовленої фомки зламав навісний замок вхідної двері та проник до металевого вагончика, що знаходиться поруч будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав десять упаковок автомобільних поршнів в картонних коробках ТМ «АВТРАМАТ», загальною вартістю 7300,00 грн, та бензинову ланцюгову пилку ТМ «STIHL», модель «MS 180/С», вартістю 4270,67 грн, які належать ОСОБА_6 .

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку загальним розміром 11570,67 грн.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, в червні 2024 року в нічний час доби, ОСОБА_4 діючи повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що на території України діє воєнний стан, з корисливих мотивів, за допомогою заздалегідь заготовленої фомки, зламав навісний замок вхідної двері та проник до металевого вагончика, що знаходиться поруч з буд. АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав маску для зварювальних робіт «FORTE MC-1000», вартістю 540 грн, кутову шліфувальну машинку ТМ «INTERTOOL» моделі «DT-0218», вартістю 1439,20 грн, зварювальний апарат «DUGA WELDING INVERTER» моделі «DIY-240», вартістю 1354,40 грн, та піввісь марки «BGA» до автомобіля, вартістю 3131,00 грн, які належать ОСОБА_6 .

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку загальним розміром 6464,06 грн.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану.

Під час досудового розслідування між прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі його захисника ОСОБА_5 , було укладену угоду про визнання винуватості від 31.10.2024, згідно з якою ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. За сукупністю кримінальних правопорушень, на підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_4 буде призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений, підтримавши угоду про визнання винуватості, повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, погодився на призначення узгодженого покарання та пояснив, що він повністю розуміє свої права, надані йому законом, характер обвинувачення, щодо якого він беззастережно визнає себе винним, вид покарання, а також наслідки укладення та затвердження угоди.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні підтримав затвердження угоди про визнання винуватості.

Захисник в суді наголосив, що затвердження угоди відповідає вимогам КПК України, а укладення угоди є добровільним зі сторони обвинуваченого, без застосування будь-якого примусу.

Будучи належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, потерпілий до суду не прибув, звернувшись із клопотанням про проведення підготовчого судового засідання за його відсутності, в якому проти затвердження угоди не заперечував.

На підставі повного визнання своєї вини обвинуваченим, його пояснень в ході судового засідання, суд вважає повністю доведеним факт скоєння та вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. При цьому суд наголошує, що об`єктивність та повнота матеріалів досудового слідства учасниками судового провадження в судовому засіданні не оспорювалась.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану, повторно.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні між прокурором та обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Потерпілий ОСОБА_6 надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 та повідомив про відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого та відшкодування йому завданого збитку.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним, віднесені до тяжких злочинів, потерпілий, який бере участь у кримінальному провадженні подав письмову згоду на укладення угоди, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що укладення угоди з боку обвинуваченого є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать нормам матеріального та процесуального права, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Процесуальні витрати у справі підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в порядку ст.124 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Виходячи з викладеного, суд наголошує про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, з огляду на що, керуючись положеннями ст.ст.373,374,474-475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31.10.2024 між прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , за згодою потерпілого, та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі його захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 05 (п`ять) років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком більш суворим, призначеним вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 16.10.2024, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років 06 (шість) місяців.

Початок відбування покарання рахувати з 31.07.2024.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 12734,40 грн.

Речові докази у справі: два комплекти поршнів, зварювальний апарат, піввісь до автомобіля, маску для зварювальних робіт, бензинову ланцюгову пилку, кутову шліфувальну машинку, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити останньому як йому належні.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1