У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 991/7118/24

провадження № 51-4242ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі - Суд):

головуюча ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 03 вересня 2024 року,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 26 серпня 2024 року у кримінальному провадженні №0000531 від 06 березня 2017 року продовжено до шести місяців строк досудового розслідування злочинів: за ч. 5 ст. 191 КК України (епізод 4), у вчиненні якого підозрюються ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ; за ч. 3 ст. 209 КК України (епізод 13), у вчиненні якого підозрюються ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 ; за ч. 3 ст. 28

ч. 1 ст. 366 КК України (епізод 14), у вчиненні якого підозрюються ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 .

Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 03 вересня

2024 року задоволено клопотання прокурора та закрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами захисника підозрюваного

ОСОБА_5 - ОСОБА_11 , підозрюваного ОСОБА_7 та захисника підозрюваного ОСОБА_6 - ОСОБА_12 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 26 серпня 2024 року.

Захисник ОСОБА_4 звернувся до Суду з касаційною скаргою,в якій виклав вимогу про скасування ухвали Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 03 вересня 2024 року та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції.

Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, долучені до неї копії судових рішень, дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі

п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) з огляду на таке.

Відповідно до п. 8 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження. У зв`язку з цим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку.

У постановах від 17 жовтня 2018 року (справа №646/5552/17) і від 28 лютого

2019 року (справа №161/4229/18), які стосувалися права на апеляційне оскарження ухвал слідчих суддів, Верховний Суд підкреслив, що норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

Згідно з ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному порядку, викладено в частинах 1 та 2 ст. 309 КПК України. І цей перелік розширеному тлумаченню не підлягає.

Як убачається з долучених до касаційної скарги копій судових рішень, прокурор в апеляційній інстанції заявив клопотання про закриття апеляційного провадження, оскільки стороною захисту оскаржено рішення слідчого судді, яке згідно з положеннями ч. 9 ст. 295-1 КПК України оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суд апеляційної інстанції, відкривши апеляційне провадження та встановивши у судовому засіданні, що ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 26 серпня 2024 року оскарженню не підлягає, закрив апеляційне провадження. Вказаний суд діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону і прийняв законне, обґрунтоване, належно вмотивоване судове рішення, яке, зокрема, узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним в ухвалі від 19 лютого 2019 року (№ 51-598кмо19), з яким погоджується і колегія суддів касаційної інстанції.

Доводи касаційної скарги захисника ОСОБА_4 щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, внаслідок недотримання апеляційним судом загальних засад кримінального провадження, є непереконливими.

Загальні засади кримінального провадження, передбачені ч. 1 ст. 7 КПК України, застосовуються у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження (ч. 6 ст. 9 КПК України). Однак в даному випадку немає підстав вважати, що апеляційний суд, закриваючи апеляційне провадження, не дотримався загальних засад кримінального провадження щодо забезпечення права на апеляційне оскарження судового рішення.

На обґрунтування своїх доводів захисник посилається також на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постановах від 23 травня 2018 року (справи № 237/1459/17 та № 243/6674/17-к) про те, що у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилає положення ч. 3 ст. 309 КПК України, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи ч. 4 ст. 399 КПК України.

Однак зазначений правовий висновок не є релевантним до ситуації, викладеної в касаційній скарзі, оскільки було оскаржено до апеляційного суду ухвалу слідчого судді, передбачену нормою кримінального процесуального права (ч. 8 ст. 295-1 КПК України) і щодо якої законодавець встановив правило про те, що вона оскарженню не підлягає (ч. 9 ст. 295-1 КПК України).

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 19 грудня 2023 року у справі №991/4020/23 зазначив, що не може бути продовжено строк досудового розслідування за окремим епізодами, а питання його продовження має вирішуватися в цілому, у зв`язку з чим апеляційні скарги було призначено до розгляду.

Суд апеляційної інстанції вказав, що: - висновки, які викладені у зазначеній постанові Верховного Суду від 19 грудня 2023 року, не можуть бути підставою для розгляду апеляційних скарг у даному провадженні. Законом України

№3509-IX від 08 грудня 2023 року встановлено нові правила обчислення строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях досудове розслідування або судовий розгляд яких не завершено до дня набрання ним чинності, яким частину другу ст. 219 КПК України виключено та строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження;

- із ухвали слідчого судді слідує, що ним продовжено строк досудового розслідування за епізодами, у яких особам повідомлено про підозру, що не суперечить вимогам ст. 219 КПК України у редакції чинній на час постановлення ухвали, відповідно до положень якої строк досудового розслідування за іншими епізодами розпочнеться з часу вручення у них повідомлень про підозру. Тому, зазначення у резолютивній частині оскаржуваного судового рішення відомостей щодо епізодів, 4, 13, 14 не впливає на продовження строку досудового розслідування у цілому, оскільки клопотання згідно резолютивної частини ухвали задоволено повністю.

З урахуванням наведеного Верховний Суд дійшов висновку, що ухвала апеляційного суду про закриття апеляційного провадження постановлена відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи наведене, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 03 вересня 2024 року.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3