Справа № 461/6443/24
Провадження № 1-кс/461/4866/24
УХВАЛА
09.08.2024 року. м. Львів.
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
Клопотання обґрунтовано наступним. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, вимагав та одержав 01.08.2024 та 08.08.2024 неправомірну вигоду, за вплив на прийняття рішення адміністратором територіального сервісного центру (далі ТСЦ) №4649 РСЦ ГСЦ МВС, який згідно примітки до ст. 369-2 КК України, є особою, уповноваженою на виконання функцій держави за безперешкодну та позачергову перереєстрацію транспортних засобів та видачу свідоцтв про право власності на автомобілі та номерних знаків позачергово, без офіційних оплат та особистої присутності власника.
17 липня 2024 року (більш точний час органом досудового розслідування не встановлено) у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел на отримання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення адміністратором ТСЦ №4649 РСЦ ГСЦ МВС, щодо безперешкодної та позачергової перереєстрації транспортних засобів та видачу свідоцтва про право власності на автомобіль та номерних знаків позачергово, без офіційних оплат та особистої присутності власника.
Так, з метою реалізації вказаного злочинного умислу ОСОБА_4 , згідно попередньої домовленості, призначив зустріч із ОСОБА_7 та 01.08.2024 перебуваючи на території ТСЦ №4649 РСЦ ГСЦ МВС, що за адресою: АДРЕСА_1 , близько 11:30 год., здійснив вплив та забезпечив прийняття рішення адміністратором ТСЦ №4649, який в свою чергу безперешкодно провів процедуру перереєстрації транспортного засобу марки «Шкода Октавія» та видачу свідоцтва про право власності на вказаний автомобіль та номерні знаки позачергово, без офіційних оплат та особистої присутності власника.
Цього ж дня, після здійснення адміністратором ТСЦ №4649 перереєстрації вищезгаданого транспортного засобу марки «Шкода Октавія» ОСОБА_4 , згідно попередньої домовленості, призначив зустріч ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме поруч із нежитловим приміщенням з надписом «AutoPrestigeGroup», близько 17:50 год. в ході телефонної розмови повідомив останнього, що на даний час відсутній на робочому місці та висловив вимогу ОСОБА_7 , залишити для нього попередньо обумовлену суму грошових коштів у сумі 4500 грн. особі жіночої статі, яка на той час перебувала у вищевказаному приміщенні після чого отримати залишені ним свідоцтво про право власності на автомобіль марки «Шкода Октавія» та номерні знаки до нього.
Окрім цього, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_4 , згідно попередньої домовленості, призначив зустріч із ОСОБА_7 та 08.08.2024 перебуваючи на території ТСЦ №4649 РСЦ ГСЦ МВС, що за адресою: АДРЕСА_1 , повторно здійснив вплив та забезпечив прийняття рішення адміністратором ТСЦ №4649 РСЦ ГСЦ МВС, який в свою чергу безперешкодно провів процедуру перереєстрації транспортного засобу марки «Шкода Фабія» та видачу свідоцтва про право власності на вказаний автомобіль та номерні знаки позачергово, без офіційних оплат та особистої присутності власника.
У подальшому, після здійснення адміністратором ТСЦ №4649 перереєстрації вищезгаданого транспортного засобу марки «Шкода Фабія» діючи за вказівками ОСОБА_4 , згідно попередньої домовленості з останнім про зустріч, ОСОБА_7 близько 18:05 год., приїхав до нежитлового приміщення з надписом «AutoPrestigeGroup», що за адресою: АДРЕСА_1 , де на вимогу ОСОБА_4 , передав йому неправомірну вигоду у сумі 4500 грн., за здійснення ним впливу на прийняття рішення адміністратором ТСЦ №4649 РСЦ ГСЦ МВС, щодо проведення безперешкодної процедури перереєстрації вищезгаданого транспортного засобу, а саме особою уповноваженою на виконання функцій держави та отримав від ОСОБА_4 свідоцтво про право власності на вказаний автомобіль та номерні знаки до нього, після чого правоохоронними органами була припинена його протиправна діяльність, а предмет неправомірної вигоди вилучено.
08.08.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у зловживанні впливом, а саме в одержанні неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.
Слідчий у клопотанні зазначає, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 необхідно обрати щодо останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з огляду на ризики, що дали підстави для звернення до суду із даним клопотанням, оскільки вагомість та обґрунтованість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, є підставою вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Орган досудового розслідування приходить до висновку, що в даному випадку до підозрюваного ОСОБА_4 може бути застосований альтернативний запобіжний захід у вигляді застави з урахуванням майнового стану підозрюваного та суми неправомірної вигоди у розмірі 9000 (дев`ять тисяч) гривень. Тому слідчий просить клопотання задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити подане клопотання. Надав пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні.
Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив. Зазначив, що ризики, зазначені слідчим у клопотанні недоведені. Підозрюваний має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога чи лікаря психіатра не перебуває, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягався. Пояснила суду, що підозрюваний лікує прогресуючу хворобу очей, тому розмір застави, зазначений у клопотанні слідчого, є явно непомірним для ОСОБА_4 .
Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку захисника.
Заслухавши думку прокурора поданого клопотання, пояснення підозрюваного, позицію захисника, дослідивши надані матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Розгляд клопотання згідно з вимогами ч.2 ст.184 КПК України проведений більш ніж через 3 години після отримання підозрюваним копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
08.08.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у зловживанні впливом, а саме в одержанні неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.
Поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).
Обгрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження, а саме: заявою про вчинення кримінального правопорушення від 17.07.2024, рапортом про вчинення кримінального правопорушення, рапортами виконаних доручень на проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 40 КПК України, показами свідка ОСОБА_7 , протоколом затримання гр. ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України, протоколом ідентифікації грошових коштів від 08.08.2024, протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 02.08.2024, протоколом обшуку від 08.08.2024, матеріалами НСРД.
Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними та допустимими. Вищеперелічені докази є достатніми для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , оскільки існують факти, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.
Питання щодо наявності чи відсутності в діях підозрюваного ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.
Слідчим доведено, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому, слідчий суддя враховує позицію Європейського Суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії», зокрема те, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів.
Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення «Бекчиєв проти Молдови»).
Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), підтверджується тим, що у разі визнання винуватим, ОСОБА_4 , загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, а тому страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинені ним діяння може спонукати останнього, перебуваючи на волі, ухилитися (змінити місце проживання тощо) від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення покарання.
Відповідно до п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі.
Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні) виражається у тому, що ОСОБА_4 , з метою уникнення від кримінальної відповідальності може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання чи залякування і схилити їх до зміни даних ними показів чи до дачі неправдивих показань, які б виправдовували ОСОБА_4 .
Враховуючи характер вчиненого підозрюваним ОСОБА_4 злочину та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, є всі підстави вважати, що підозрюваний може полишити місце свого постійного проживання та буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами впливати на свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначеного злочину, тому з метою запобігання вказаним ризикам, суд приходить до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Суд вважає, що існують обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, про достатність підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначеним у клопотанні. Тому, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на учасників кримінального провадження, знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога чи лікаря психіатра не перебуває, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягався, неодружений. При цьому, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини та спосіб вчинення злочину підозрюваним, наявність вищевказаних ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, суд не вбачає підстав застосувати більш м`який запобіжний захід. За вказаних обставин, підозрюваній необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.
Суд, враховуючи викладені ризики, обставини вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , приходить до висновку про необхідність обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного щодо виконання ним процесуальних рішень не в силі.
Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;
4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;
5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.
Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу.
Беручи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який не підпадає під вищезазначений перелік, суд вважає за можливе призначити заставу.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, та не може бути завідомо непомірним для нього.
Визначаючи розмір застави, суд враховує те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину з корисливих мотивів.
З врахуванням матеріального стану підозрюваного, враховуючи вимоги законодавства про те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання покладених на підозрюваного обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, суд приходить до висновку про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою із альтернативою внесення застави в розмірі 181688 грн.
Суд, враховуючи наведене та обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, приходить до висновку про те, що застава в розмірі в розмірі 181688 грн. здатна забезпечити ОСОБА_4 виконання покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України, та зможе запобігти спробам останньому ухилитися від органів досудового розслідування та суду.
Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у будь-який момент у розмірі, визначеному в цій ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету АР Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.
При цьому підозрюваному роз`яснюється, що при застосуванні відносно нього запобіжного заходу у виді застави на нього на визначений нижче строк покладаються нижчеперелічені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
Також підозрюваному і заставодавцю роз`яснюється, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до органу досудового розслідування та/або суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі внесення застави щодо підозрюваного, стосовно якого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, ці роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.
Керуючись ст.ст. 369, 376 КПК України, слідчий суддя
Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» на строк до 06.10. 2024 року.
Визначити ОСОБА_4 розмір застави в сумі 181688 грн.
У разі застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді застави - на строк до 06.10.2024 року покласти на нього наступні обов`язки:
1)прибувати до слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого судді або суду на першу вимогу;
2)не відлучатися з постійного місця проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 без дозволу слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого судді або суду;
3)повідомляти слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання;
4)утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні, зокрема з свідком ОСОБА_7
5)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1