Справа №639/5138/24
Провадження №1-кп/639/426/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000537 від 26.04.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дергачі Харківської, громадянина України, з середньою освітою, солдата ВЧ НОМЕР_1 , не одруженого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205-1, ч. 2 ст. 200 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пред`явленого обвинувачення, 11.12.2017 у приміщенні приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та усвідомлюючи відсутність навиків і досвіду для виконання обов`язків керівника підприємства і зайняття підприємницькою діяльністю, не маючи наміру здійснювати господарську діяльність від імені ТОВ «ТОДОС-ПЛЮС» (код 41811170) та ТОВ «ГРАНТОВ» (код 41813089), та бути їх засновником та керівником, маючи умисел на пособництво у внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичних осіб, завідомо неправдивих відомостей, та подальшому поданні для проведенні такої реєстрації вказаних документів, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою з невстановленими особами на ім`я « ОСОБА_7 » та «Ксенія», засвідчив своїм підписом заздалегідь підготовлені невстановленими слідством особами проекти установчих та реєстраційних документів, та надавши довіреність на представництво його інтересів, які відповідно до закону необхідні були для проведення державної реєстрації юридичних осіб, чим здійснив пособництво у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб, не маючи наміру здійснювати реальну господарську діяльність як засновник та керівник ТОВ «ТОДОС-ПЛЮС» (код 41811170), разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою на ім`я « ОСОБА_8 » 10 лютого 2021 року відкрив в АТ «ЄПБ» розрахунковий рахунок, отримавши при цьому можливість дистанційно керувати ними начебто для здійснення господарської діяльності вказаного суб`єкту господарювання. В подальшому ОСОБА_4 незаконно передав невстановленій в ході досудового розслідування особі на ім`я « ОСОБА_8 » засоби доступу до зазначеного банківського рахунку, для подальшого використання у здійсненні незаконних фінансових операцій, що не пов`язані з веденням господарської діяльності ТОВ «ТОДОС-ПЛЮС» (код 41811170).

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно у зв`язку із закінченням строків давності та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм наслідки закриття провадження за вказаних обставин, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 24 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284288 Кримінального процесуального кодексу України).

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205-1 КК України, у грудні 2017 року.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.12 КК України вказане кримінальне правопорушення станом на 12.09.2024 є нетяжким злочином та карається штрафом від восьми тисяч до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

Станом на грудень 2017 року (час вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення) зазначені дії каралися штрафом від тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого. Злочин, передбачений ч. 2 ст. 205-1 КК України станом на грудень 2017 року відносився до категорії злочинів середньої тяжкості.

Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Разом із тим, згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України в редакції, що діяла станом на грудень 2017 року, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину середньої тяжкості і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

Згідно ч. 3 ст. 49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Разом із цим, ОСОБА_4 також інкримінується вчинення 10 лютого 21 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 200 КК України, яке є згідно ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином, за який передбачено покарання у виді штрафу від п`яти до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Беручи до уваги, що 01.07.2020 набрала чинності нова редакція ст. 49 КК України, яка, зокрема, передбачає скорочення строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч. 2 ст.205-1 КК України, з п`яти років до трьох років, суд вважає необхідним зазначити, що строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205-1 КК України сплинув у грудні 2020 року (через три роки після вчинення інкримінованого діяння) в силу зворотної дії кримінального закону у часі.

У подальшому, наступний епізод кримінально караної діяльності було вчинено ОСОБА_4 10 лютого 2021 року за ч. 2 ст.200 КК України.

За вчинення зазначеного кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є нетяжким злочином, передбачено покарання у виді штрафу від п`яти до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення даного злочину також складає три роки.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

З огляду на наведене, на час судового розгляду у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання обвинуваченого закінчився трирічний строк давності за ч. 2 ст. 205-1 КК України, а в подальшому трирічний строк давності за ч. 2 ст. 200 КК України, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 , з огляду на те, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , є злочинами невеликої тяжкості, та з моменту скоєння як першого кримінального правопорушення до скоєння другого, так і з моменті скоєння другого кримінального правопорушення до дня розгляду справи судом минуло більше ніж 3 роки, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак слід задовольнити клопотання та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за його обвинуваченням за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205-1, ч. 2 ст. 200 КК України.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Процесуальних витрат та речових доказів у кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ст. ст. 284, 288, 369-372 КПК України, п. 2 ч.1 ст.49 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження і звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205-1, ч. 2 ст. 200 КК України у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205-1 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 200 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000537 від 26.04.2024 - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1