В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000640 від 23.06.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні ним кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України та ч.4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Під час досудового розслідування встановлено , що в лютому 2024 року, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи злочинні наслідки і бажаючи їх настання, маючи злочинний умисел, що посягає на встановлений порядок оформлення документів, які видаються державною установою, з метою незаконного отримання права керувати транспортними засобами, через телеграм канал у мессенджері «Telegram», надав невстановлений особi, персональні дані про себе та власне фотозображення в електронній формі, які були використані для підробки у невстановленому місці та невстановлений час посвiдчення водія категорій «В1, В, С1, С», серії НОМЕР_1 від 12.02.2024, на ім`я ОСОБА_3 , територіальним сервісним центром MBC №1242 (3гідно відомостей у самому документі).

В подальшому, ОСОБА_3 , отримав від невстановленої особи, котра надіслала у відділення «Нової Пошти» № НОМЕР_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , завідомо підроблені документи, а саме: посвiдчення водія категорій «В1, В, С1, С», серії НОМЕР_1 від 12.02.2024, на ім`я ОСОБА_3 - офіційний документ, що видається та посвідчується установою яка має право видавати такий документ, та який надає право керування транспортними засобами, на своє імя, завідомо усвідомлюючи, що вказаний документ є підробленим, оскільки він не вчиняв передбачених законодавством дій щодо отримання посвідчення водія, та став зберігати його при собі з метою подальшого використання.

Згідно висновку судово-технічної експертизи документа № СЕ 19/107-24/6885-ДД від 25.06.2024, бланк посвідченні водія серії НОМЕР_1 від 12.02.2024, виданий ТСЦ 1242, виготовлений не поліграфічним способом: фонові графічні зображення, назви бланку документа та граф, друкований текст персональних даних, якими заповнені графи наданого посвідчення водія та типографські дані бланку виконані способом термодруку, на бланку відсутні захисні елементи.

Бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 12.02.2024, виданий ТСЦ 1242, за способом виготовлення не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Тим самим ОСОБА_3 сприяв невідомій особі виготовити вказане посвідчення водія на своє імя в частині надання необхідних даних та матеріалів відносно своєї особистості, зокрема установчі дані про особу.

Крім того 22.06.2024, близько 14:20 год. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки "Skoda " Н.З. НОМЕР_3 , під час руху по АДРЕСА_3 вчинив дорожньо-транспортну пригоду, після чого був зупинений працівниками управління патрульної поліції Закарпатський області Департаменту Патрульної Поліції лейтенантом поліції ОСОБА_4 , та сержантом поліції ОСОБА_5 .

В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на використання завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 12.02.2024, на імя ОСОБА_3 , шляхом пред`явлення його працівникам поліції.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , на вимогу працівників поліції надати документи, що посвідчують право керування транспортним засобом, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 12.02.2024, на його ім`я він не отримував у встановленому законом порядку, розуміючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з метою підтвердження права керування транспортним засобом, пред`явив працівникам Управління патрульної поліції в Закарпатській області підроблене вищезазначене посвідчення водія, тобто використав завідомо підроблений документ.

Згідно висновку судово-технічної експертизи документа № СЕ 19/107-24/6885-ДД від 25.06.2024, бланк посвідченні водія серії НОМЕР_1 від 12.02.2024, виданий ТСЦ 1242, виготовлений не поліграфічним способом: фонові графічні зображення, назви бланку документа та граф, друкований текст персональних даних, якими заповнені графи наданого посвідчення водія та типографські дані бланку виконані способом термодруку, на бланку відсутні захисні елементи.

Бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 12.02.2024, виданий ТСЦ 1242, за способом виготовлення не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України - а саме пособництво у підробленні документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи з метою його використання та кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та неоспорюються учасниками судового провадження.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 в присутності його захисника ОСОБА_6 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

При цьому до суду разом із обвинувальним актом подано заяву щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складена в присутності захисника.

У вказаній заяві ОСОБА_3 та його захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

В обвинувальному акті прокурором зазначено клопотання, в якому він просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

На підставі ч. 2ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч.1 ст. 358 КК України та ч.4 ст. 358 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує, як пособництво у підробленні документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, з метою його використання, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 - ч.1 ст.358 КК України та використання завідомо підробленого документа, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

При призначенні ОСОБА_3 виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні ОСОБА_3 виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно статті 66 КК України є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно статті 67КК України судом не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, не судимий в порядку ст. 89 КК України.

Окрім того суд також при визначенні міри покарання за вчинені кримінальні проступки враховує особу ОСОБА_3 , який має зареєстроване місце проживання, одружений.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує, що вчинене, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальними проступками, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що для досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України , якою встановлено, що «особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень», враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання,приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі на певний строк в межах санкції ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358 та в межах санкції ч.4 ст.358 КК України та можливість виправлення обвинуваченого без відбування ним призначеного покарання, а тому суд вважає за необхідне застосувати до нього положення ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням йому обов`язків згідно ст.76 КК України.

При цьому, суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у виді обмеження волі на певний строк бере до уваги те, що матеріали кримінального провадження не містять інформації , що обвинувачений являється особою з інвалідністю першої або другої групи , що він досяг пенсійного віку та, що він є військовослужбовцем строкової служби , а відтак не містять обмежень, передбачених ч.3 ст.61 КК України, щодо призначення такого виду покарання.

Разом з тим, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень суд визначає його по правилам ч.1 ст. 70 КК України застосовуючи принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням .

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Покарання у виді штрафу суд не вбачає за можливе призначити ОСОБА_3 , з огляду на те, що останній офіційно не працює і не має дохід, який би давав можливість сплатити штраф.

Запобіжний захід

Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про існування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 чинного запобіжного заходу будь якого виду.

Клопотань у порядку, передбаченому ст. 331 та главою 18 КПК України, про застосування до обвинуваченого будь-якого запобіжного заходу, від сторони обвинувачення не надходило.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати

Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухва-лою.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.

У відповідності до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Матеріали кримінального провадження містять документально підтвердженні витрати держави на проведення судово-технічної експертизи документів в сумі 2271,84грн., тому вони підлягають стягненню з обвинуваченого.

Речові докази і арешт майна

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.373,374,375,376,381-382 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. - 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання:

за ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців;

за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 рік .

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням , остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у вигляді обмеження волі, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення з покладенням на засудженого ОСОБА_3 обов`язків передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 - не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по справі в розмірі 2271,84 гривень за проведення судової експертизи.

Речові докази по справі:

- Посвідчення водія НОМЕР_1 від 12.02.2024, на ім`я ОСОБА_3 , яке зберігається при матеріалах справи - після набрання вироком законної сили залишити зберігати при матеріалах провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1ст. 394 КПК Українивирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями381та382цьогоКодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1