Справа № 487/1159/20
Провадження № 1-кс/487/4545/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ілляшівка, Острозького району, Рівненської області, громадянина України, українця, що має вищу освіту, раніше не судимого, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , проходить військову службу за мобілізацією у в/ч НОМЕР_1 на посаді інженера авіаційно-технічної служби

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 425 КК України

встановив:

22.08.2024 старший слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на гауптвахті відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив про його задоволення.

Захисник у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що підозра пред`явлена його підзахисному необґрунтована, ризики недоведені.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, підтримав позицію свого захисника. Крім того з приводу підозри вказав, що в 2020 році судом вже було встановлено відсутність в його діях будь-яких порушень.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із матеріалів клопотання вбачається, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000201 від 24.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 425 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.11.2018 за ;61 (по стройовій частині) підполковника ОСОБА_4 призначено на посаду викладача кафедри (підготовки льотного складу та фахівців авіаційних штабів), визначено таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Відповідно до наказу Начальника факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу ІНФОРМАЦІЯ_2 за №39-НР від 27.02.2020 року у добовий наряд на 28.02.2020 рік призначено: помічника чергового корпусу викладача кафедри (підготовки фахівців бойового забезпечення авіації) підполковника ОСОБА_4 .

Зважаючи на обсяг повноважень та у відповідності до примітки 1 ст. 425 Кримінального кодексу України, підполковник ОСОБА_4 є військовою службовою особою, так як займав посаду, пов`язану з виконанням адміністративно-господарських обов`язків.

За наведених обставин ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді викладача кафедри (підготовки льотного складу та фахівців авіаційних штабів) факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу ІНФОРМАЦІЯ_2 , у військовому званні «підполковник», будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст. ст. 9,11,16,17,267,291,301,302 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, берегти державне майно та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Однак, незважаючи на вищевикладене, підполковник ОСОБА_4 , будучи військовою службовою особою, в умовах воєнного стану, діючи на порушення зазначених вище вимог законодавства, достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, недбало поставився до військової служби у виді неналежного виконання своїх службових обов`язків через недбале та несумлінне ставлення до них, чим підозрюється у вчиненні військового кримінального правопорушення за наступних обставин.

Під час досудового розслідування встановлено, що наказом Начальника факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу ІНФОРМАЦІЯ_2 за №39-НР від 27.02.2020 року у добовий наряд на 28.02.2020 рік призначено: Черговим факультету старшого викладача кафедри (підготовки фахівців бойового забезпечення авіації) підполковника ОСОБА_7 ; Помічником чергового факультету старшого викладача кафедри (підготовки фахівців бойового забезпечення авіації) підполковника ОСОБА_8 ; Черговим навчального корпусу викладача кафедри (підготовки фахівців бойового забезпечення авіації) майора ОСОБА_9 ; Помічника чергового навчального корпусу викладача кафедри (підготовки фахівців бойового забезпечення авіації) підполковника ОСОБА_4 ; Черговим з охорони об`єктів факультету інженер групи обслуговування (командних пунктів) навчального командного пункту кафедри (підготовки фахівців бойового забезпечення авіації) капітана ОСОБА_10 ; Черговим складу військово технічного майна факультету начальник групи обслуговування (командних пунктів) навчального командного пункту кафедри (підготовки фахівців бойового забезпечення авіації) капітана ОСОБА_11 .

Крім того вказаним наказом визначено черговий підрозділ: командир підрозділу майор Лебідь, особовий склад підрозділу: молодший лейтенант ОСОБА_12 , старшина ОСОБА_13 , старший солдат ОСОБА_14 та старший солдат ОСОБА_15

28.02.2020 прийнявши чергування та виконуючи обов`язки помічника чергового навчального корпусу підполковник ОСОБА_4 о 17.00 прийняв під охорону будівлю тренажерів № 62/190. Під час приймання під охорону зазначеної будівлі підполковник ОСОБА_4 особисто перевірив цілісність грат, дверей, вікон, стін печаток та пломб.

28.02.2020 приблизно о 22.00 підполковник ОСОБА_4 особисто перевірив цілісність грат, дверей, вікон, стін печаток та пломб на будівлі тренажерів № 62/190 за результатом чого будь-яких порушень виявлено не було.

У подальшому після повернення до навчального корпусу, а саме у період з 22.30 28.02.2020 по 06.00 29.02.2020 охорона будівлі тренажерів № 62/190 та інших об`єктів факультету шляхом обходу та огляду відповідно до схеми маршруту руху з перевіркою цілісності грат, дверей, вікон, стін печаток та пломб підполковником ОСОБА_4 не здійснювалися.

29.02.2020 близько 01.00 під час обходу та огляду будівлі тренажерів № 62/190 військовослужбовець чергового підрозділу старший солдат ОСОБА_14 почув сторонні звуки у середині будівлі, а також виявив відсутність кондиціонера у вікні будівлі. Про зазначене старший солдатом ОСОБА_14 за допомогою телефонного зв`язку одразу доповів черговому навчального корпусу підполковнику ОСОБА_4 . Отримавши інформацію від старшого солдата ОСОБА_14 про виявлення ознак, що вказують на можливе несанкціонованого проникнення до будівлі тренажерів № 62/190, підполковник ОСОБА_4 , внаслідок недбалого ставлення до виконання не доповів черговому навчального корпусу факультету, а також не вжив заходів затримання порушників чи посилення охорони об`єктів тренажерів або інших заходів в залежності від обставин. Як наслідок приблизно у період часу з 01.00 по 06.00 годині 29.02.2020 невстановлені особи проникли до будівлі тренажеру № 62/190, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та здійснили крадіжку комплектуючих тренажерів КТЛ-32 із заводським номером № 0202 на суму 438660, 68 грн. та тренажера КТС-18 із заводським номером № 0206 на суму 173026,91 грн., чим заподіяв істотну шкоду у сумі 611687, 59 Факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил.

Таким чином 29.02.2020 року підполковник ОСОБА_4 , проходячи військову службу на посаді начальника факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка дислокується у місті Миколаїв, будучи військовою службовою особою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажав, але свідомо припускав їх настання, внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків, передбачених ст. 9,11,16,17,267, 291, 301, 302 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пункту 11 наказу начальника факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу ІНФОРМАЦІЯ_2 (з адміністративно-господарської роботи) від 27.12.2019 № 174агд, пунктів 1.2, 1.3.1 та 1.3.2 інструкції помічника чергового навчального корпусу факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил через недбале ставлення до них не доповів черговому навчального корпусу факультету, а також не вжив заходів затримання порушників чи посилення охорони об`єктів тренажерів або інших заходів в залежності від обставин. Як наслідок приблизно у період часу з 01.00 по 06.00 годині 29.02.2020 невстановлені особи проникли до будівлі тренажеру №62/190, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та здійснили крадіжку комплектуючих тренажерів КТЛ-32 із заводським номером № 0202 на суму 438660, 68 грн. та тренажера КТС-18 із заводським номером № 0206 на суму 173026,91 грн., чим заподіяв істотну шкоду у сумі 611687, 59 Факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил.

22.08.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 425 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 425 КК України підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме: Протоколом огляду місця події від 29.02.2020; Актом службового розслідування; Протоколом допиту свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_16 ; Висновком експертів за № 15635/36925-36927 від 10.10.2023; Відповіддю на запит за № 350/1771/141/14/23 від 23.01.2024

Слідчий суддя критично оцінює доводи захисника про необґрунтованість підозри, пред`явленої його підзахисному, оскільки оцінка достатності доказів на обґрунтування підозри особи у вчиненні злочину на стадії досудового розслідування має менший стандарт доведеності у порівнянні з доведеністю винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом за результатами судового розгляду.

Так у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причино виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Європейський суд з прав людини у рішенні «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» 12244/86; 12245/86; 12383/86, 30 серпня 1990 р. зазначив «…наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин …».

З урахуванням викладеного слідчий суддя доходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення, у своїй сукупності, доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того прокурор у судовому засіданні як на підставу застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилався на існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки останній підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, що дає підстави вважати, що підозрюваний з метою ухилення від кримінального покарання може зникнути з місця проживання та здійснити виїзд на непідконтрольну Україні територію; ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків або іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному проваджені, оскільки не маючи обмежень у пересуванні буде мати можливість особисто, а також через близьких осіб, схиляти свідків, яким відомі обставини зазначеного кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих показів, які виправдовують його, чим перешкоджати встановленню істини у провадженні, чи взагалі схиляти до відмови давати свідчення, чи їх спотворення на свою користь; ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки перебуваючи на свободі підозрюваний вчинив тяжке кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 425 КК України та з метою впливу на свідків може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так у контексті практики Європейського суду з захисту прав людини слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 одружений, має постійне місце реєстрації та проживання, тобто стійкі соціальні зв`язки, а також те, що з моменту початку досудового розслідування (24.02.2020) підозрюваний від слідства та суду не переховувався, слідчий суддя доходить до переконання про не доведення прокурором у судовому засіданні ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того слідчий суддя доходить до переконання про не доведення прокурором ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний раніше не судимий та доказів, що підтверджують існування вказаного ризику прокурором під час судового розгляду не зазначено.

При цьому, що стосується інших ризиків, слідчий суддя доходить до переконання про доведення їх існування прокурором.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу..

Згідно із положеннями ч. 4 ст. 194 КПК України слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, у разі якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті.

Прокурором під час розгляду клопотання не доведено достатніх підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яким запобіжним заходом, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, одружений, має постійне місце реєстрації та проживання.

Отже з огляду на обсяг доведених прокурором при розгляді клопотання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та враховуючи викладені обставини, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя доходить до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, можливо шляхом застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Строк дії запобіжного заходу встановлюється в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст. 176-178, 182-183, 193-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід особисте зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком до 09.11.2024 року наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурору або суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання чи роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, експертами у даному кримінальнму провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти), що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обов`язки по контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_4 покласти на працівників Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві.

Ухвала слідчого судді в частині покладення обов`язків діє до 09.11.2024 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1