КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 11-кп/824/2248/2024 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Святошинської окружної прокуратури на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 05 листопада 2021 року щодо ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0002260,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Святошинського районного суду міста Києва від 05 листопада 2021 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Черкаси, українець, громадянин України, не працюючий, не одружений, з середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання в м. Києві, не судимий,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 років. На підставі ст. 75 КК УкраїниОСОБА_7 звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. На підставі ст. 76 КК України ОСОБА_7 зобов`язано періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Змінено ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання. Звільнено ОСОБА_7 з-під варти в залі судового засідання. Вирішено питання щодо речових доказів.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 11.09.2021 близько 20 год 00 хв, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 11.09.2021 близько 20:45 год., ОСОБА_7 зайшовши до квартири АДРЕСА_2 , звідки викрав мультиварку чорного кольору марки «Redmond» вартістю 3800 грн. 00 коп.; електрочайник червоного кольору марки «Broun» вартістю 300 грн. 00 коп.; підставку білого кольору для блендера марки «Bosch» вартістю 1000 грн. 00 коп.; дитячий металевий самокат сірого кольору, вартістю 150 грн., а всього майна, яке належать ОСОБА_8 на загальну суму 5250 грн., завдавши їй матеріальну шкоду на вказану шкоду.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність винності обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій, порушує питання про скасування вироку Святошинського районного суду міста Києва від 05 листопада 2021 року в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення внаслідок м`якості; просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував тяжкість злочину, особу обвинуваченого, та безпідставно застосував положення ст.ст. 75,76 КК України, звільнивши ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити; доводи обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду законним, обґрунтованим і вмотивованим; провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до частини 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,за обставин, встановлених судом, є правильним, обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені представленими в справі доказами в їх сукупності, які не досліджувались судом за згодою учасників судового провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

З огляду на доведеність винності вірною є й кваліфікація дій ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

Порушень кримінального процесуального закону, які могли би істотно вплинути на висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України, колегія суддів не вбачає.

Доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки прокурор просить призначити обвинуваченому за ч. 3 ст. 185 КК України таке ж за своїми видом та мірою покарання, яке і призначив суд першої інстанції.

Зокрема, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості кримінального правопорушення, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, який несудимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, його сімейний стан, відношення до скоєнного, відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням шляхом повернення викраденого майна, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття та відсутність обставин, що обтяжує покарання, та паризначив покарання у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

Також, враховуючи фактичні обставини справи, особу обвинуваченого, який дав належну критичну оцінку своїм діям, визнав свою провину, виявив готовність та був готовий нести відповідальність за вчинене діяння, раніше не судимий, відшкодував шкоду потерпілій, пом`якшуючу обставину, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання реально, належним чином вмотивував своє рішення у цій частині.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд безпідставно не врахував конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, є безпідставними, позаяк проникнення у житло є кваліфікуючою ознакою ч. 3 ст. 185 КК України з відповідною санкцією, у межах якої суд і призначив обвинуваченому покарання.

На переконання колегії суддів, фактичні обставини справи, дані особи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, усвідомлення протиправності своїх дій і їх наслідків, дають підстави дійти висновку, що виправлення ОСОБА_7 можливе без відбування покарання з випробуванням.

Як за видом, так і за розміром це покарання є справедливим, адекватним (відповідним) характеру вчинених дій і, на переконання колегії суддів, буде необхідним й достатнім для досягнення його мети, яка полягає не тільки в карі, а й виправленні обвинуваченого та запобіганні вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо висновків суду першої інстанції у частині застосування ст. 75 КК України є неспроможними, позаяк є суб`єктивним трактуванням положень КК України. Чинне законодавствоУкраїни про кримінальну відповідальність не містить заборони одночасно враховувати певні обставини як при призначенні покарання, так і при застосуванні положень ст. 75 КК України, і при цьому мають враховуватись як тяжкість кримінального правопорушення, так і особа винного та інші обставини справи.

З огляду на викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора з наведених у ній підстав та скасування вироку суду у частині застосування ст. 75 КК України колегія суддів не вбачає.

Отже, судом першої інстанції дотримані загальні засади призначення покарання, передбачені ст. 65 КК України, і наведені ґрунтовні мотиви застосування ст. 75 КК України, що спростовує доводи апеляційної скарги про протилежне, а відтак підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, вирок Святошинського районного суду міста Києва від 05 листопада 2021 року щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, - без зміни.

Ухвала Київського апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді: ______________ ___________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4