У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2024 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 :

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

підозрюваного - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженню № 0000440 від 20 червня 2024 року за у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, відносно:

громадянина України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степанівка, Полтавської області, українця, з середньою освітою,

військовослужбовця військової служби за призовом по мобілізації, перебуваю чого на час вчинення кримінального правопорушення у військовому званні «солдат», на посаді солдата резерву взводу рядового складу 321 запасної роти в/ч НОМЕР_1 , розлучений, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

в с т а н о в и в :

В провадженні слідчого судді перебуває клопотання слідчого першого СВ ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 . В якому прохали: задовольнити клопотання та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб з утриманням у Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)».

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та прохав застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та прохав застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб.

В судовому засіданні захисник відносно клопотання заперечувала. Прохала застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

В судовому засіданні підозрюваний відносно клопотання заперечував. Підтримав думку захисника. На запитання суду пояснив, що клопотання одержав 05 жовтня 2024 року.

Заслухавши прокурора, слідчого, захисника, підозрюваного, приходжу до висновку про задоволення клопотання частково.

Встановлено, що Першим СВ ТУ ДБР , розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000440 від 20.06.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Досудовим слідством встановлено, що відповідно наказу командира в/ч НОМЕР_1 № 30 від 28.01.2024, солдат ОСОБА_6 , з 28.01.2024 вважається таким, що приступив до виконання службових обов`язків за посадою солдата резерву взводу рядового складу 321 запасної роти в/ч НОМЕР_1 . Відповідно до приписів ст.ст.2, 4, 24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», на момент вчинення злочину, солдат ОСОБА_6 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації. Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 ЗУ «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують солдата ОСОБА_6 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України. У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого ЗУ від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого ЗУ від 24.03.1999 №551-XIV, солдат ОСОБА_6 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше. Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника). Солдат ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 ЗУ «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого ЗУ від 24.03.1999 №548-XIV, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого ЗУ від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків. Таким чином, солдат ОСОБА_6 , умисно, самовільно залишив місце дислокації в/ч НОМЕР_1 , що розташовується по АДРЕСА_2 , без поважних причин, в умовах воєнного стану та незаконно перебував за її межами, понад три доби, з 08 год. 00 хв. 16.03.2024 по 14 год. 15 хв. 05.10.2024.

05.10.2024 о 14 год. 15 хв. солдата ОСОБА_6 затримано внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено.

05.10.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, яку останній отримав 05.10.2024 о 16.30 годин.

Підозрюваний ОСОБА_6 одержав копію клопотання і матеріали та ознайомлений з ними 05 жовтня 2024 року.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті у вигляді тримання під вартою.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, дане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст.183, 184 КПК України.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Підозрюваний ОСОБА_6 через тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування, у зв`язку чим, у сторони обвинувачення достатньо підстав вважати, що у разі не застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, так як кримінальне правопорушення, передбачене ч.5ст. 407 КК України є тяжким, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Підозрюваний ОСОБА_6 може тиснути та впливати на свідків, деякі з яких до теперішнього часу ще не допитані, у цьому ж кримінальному провадженні. Підґрунтям такого ризику є те, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може незаконно впливати як особисто, так і через третіх осіб з числа діючих військовослужбовців, на учасників кримінального провадження, з метою запобігання надання ними правдивих показань, зокрема, на вже допитаних свідків та інших свідків, в тому числі з мотивів помсти їм за надані в ході досудового розслідування показання, чи з метою схилити їх у будь-який спосіб до зміни або відмови від раніше наданих ними показань, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Крім того, згідно листа Верховного суду від 03.03.2022 №1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, слідчий суддя (суд) керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію рф проти України.

На підставі викладеного, приходжу до висновку застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 30 діб, оскільки під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний західу вигляді тримання під вартою, враховуючи, запровадження воєнного стану та збройну агресію рф проти України.

Керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 309, 372,395 КПК України , -

у х в а л и в :

Клопотання слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженню № 0000440 від 20 червня 2024 року за у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)» на строк 30 (тридцять) діб з 05 жовтня 2024 року 14.15 годині.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з 14.15 години 05 жовтня 2024 року.

Дія ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується о 14.15 годин 05 листопада 2024 року.

В іншій частині клопотання відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію у даній справі на офіційному вебпорталі судової влади України за веб-адресою http://court.gov.ua/sud1622/ з зазначенням індивідуального номеру провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії повного тексту ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 07 жовтня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1