УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 220 230 000 000 012 05 від 30.11.2023,

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 220 230 000 000 012 05 від 30.11.2023, в порядку ст.174 КПК України.

На обґрунтування доводів клопотання заявниця вказує, що ГСУ СБУ за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 220 230 000 000 012 05 від 30.11.2023 за ч.2 ст.200, ч. 3 ст.209, ч.2 ст.111 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження, 20.06.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва за результатом розгляду клопотання прокурора було накладено арешт на тимчасово вилучене майно за результатом проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung» IMEI НОМЕР_1 та блокнот рожевого кольору, які належать ОСОБА_4 .

В обґрунтування доводів свого клопотання представник власника майна зазначає, що у арешт накладено необґрунтовано, оскільки ОСОБА_4 не має жодного відношення до кримінального правопорушення, а вилучене майно не наділене ознаками, передбаченими ст.98 КПК, на ньому відсутня інформація, яка б мала значення для досудового розслідування, при цьому застосування такого заходу перешкоджає власнику вільно володіти своїм майном.

У зв`язку з чим просив скасувати арешт на мобільний телефон, належний ОСОБА_4 , що був накладений на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20.06.2024.

В судовому засіданні адвокат підтримав доводи свого клопотання, яке просив задовольнити.

Уповноважений слідчий в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Заслухавши доводи заявника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як встановлено у судовому засіданніГСУ СБУ за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 220 230 000 000 012 05 від 30.11.2023 за ч.2 ст.200, ч. 3 ст.209, ч.2 ст.111 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження, 20.06.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва за результатом розгляду клопотання прокурора було накладено арешт на тимчасово вилучене майно за результатом проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung» IMEI НОМЕР_1 та блокнот рожевого кольору, які належать ОСОБА_4 .

Звертаючись із своїм клопотанням заявник вказує, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки власник майна ОСОБА_4 жодного відношення до кримінального правопорушення не має, розгляд клопотання здійснювався без участі власника майна, вилучене майно не наділене ознаками, передбаченими ст.98 КПК, на ньому відсутня інформація, яка б мала значення для досудового розслідування, при цьому застосування такого заходу перешкоджає власнику вільно володіти своїм майном.

З огляду на вказане, оскільки органом досудового розслідування не надано доказів того, що зазначене майно, на яке накладено арешт, має значення для кримінального провадження. Також не доведено, що майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, містить інші відомості, які могли б бути використані як доказ для продовження заходу забезпечення, а саме арешту, чи обставин, що встановлені під час досудового розслідування даного кримінального провадження.

Аналізуючи наведене, слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні є обґрунтованими.

Одночасно вирішуючи клопотання, необхідно врахувати загальні засади застосування заходів забезпечення кримінального провадження у відповідності до Розділу ІІ КПК України, якими передбачено обґрунтування необхідності такого ступеню втручання у права і свободи особи потребами досудового розслідування, принцип співмірності.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та доведеності, що в подальшому відпали обставини, які слугували підставою для вжиття заходу забезпечення кримінального провадження та наявність підстав для скасування вжитого заходу забезпечення у виді арешту накладеного на майно.

Керуючись ст.. 2, 7, 98, 170, 173-174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 - задовольнити.

Скасувати арешт мобільного телефону марки «Samsung» IMEI НОМЕР_1 та блокнот рожевого кольору, які належать ОСОБА_4 , що був накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20.06.2024 (справа № 761/22420/24) в рамках кримінального провадження № 220 230 000 000 012 05 від 30.11.2023.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: