Справа№751/6895/24
Провадження №1-кп/751/317/24
В и р о к

І м е н е м У к р а ї н и

30 серпня 2024 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000238 від 04.09.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Виблі Куликівського району Чернігівської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, курсанта ІНФОРМАЦІЯ_2 , неодруженого, неповнолітніх дітей на його утриманні не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Умань Черкаської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, працюючого слюсарем з ремонту автомобілів, неодруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

В с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, з метою придбання вогнепальної зброї та бойових припасів, у невстановлений досудовим розслідуванням час та день червня 2023 року, у невстановленому місці та у невстановлений спосіб, без передбаченого законом дозволу придбав бойовий 9-мм пістолет Макарова (ПМ) № НОМЕР_2 , 1990 року випуску, та вісім бойових НОМЕР_3 (9x18мм) пістолетних патронів, які без передбаченого законом дозволу переніс до невстановленого досудовим розслідуванням місця, де зберігав з метою подальшого збуту з моменту придбання до серпня 2023 року.

У невстановлений день та час серпня 2023 року ОСОБА_3 , маючи у незаконному володінні та розпорядженні бойовий 9-мм пістолет Макарова (ПМ) № НОМЕР_2 , 1990 року випуску, та вісім бойових НОМЕР_3 (9x18мм) пістолетних патронів, вирішив здійснити збут вказаної вогнепальної зброї та бойових припасів. У подальшому зрозумів, що для реалізації злочинного умислу необхідно залучити ще одну довірену особу, так як ОСОБА_3 , являючись курсантом ІНФОРМАЦІЯ_4 , не може постійно знаходитися на території м. Чернігова, а тому прийняв рішення про організацію та керівництво незаконним збутом вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Реалізовуючи злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи з корисливих мотивів, вступив у злочинну змову з ОСОБА_4 для досягнення спільної мети, спрямованої на незаконний збут вогнепальної зброї, бойових припасів та отримання грошових коштів від протиправної діяльності. У свою чергу ОСОБА_4 надав свою згоду на участь у вчиненні кримінального правопорушення та вступив з ОСОБА_3 у злочинну змову.

У подальшому ОСОБА_3 , у невстановлений день та час серпня 2023 року, переніс бойовий 9-мм пістолет Макарова (ПМ) № НОМЕР_2 , 1990 року випуску, та вісім бойових НОМЕР_3 (9x18мм) пістолетних патронів з невстановленого досудовим розслідуванням місця до приміщення Станції з технічного обслуговування автомобілів, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , за місцем роботи ОСОБА_4 , де передав ОСОБА_4 . бойовий 9-мм пістолет Макарова (ПМ) № НОМЕР_2 , 1990 року випуску, та вісім бойових НОМЕР_3 (9x18мм) пістолетних патронів для їх подальшого зберігання, які останній залишив зберігати без передбаченого законом дозволу.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, спрямованого на незаконний збут вогнепальної зброї та бойових припасів, 18.08.2023 о 16 год. 49 хв. ОСОБА_3 , виконуючи роль організатора та керівника незаконного збуту вогнепальної зброї та бойових припасів, з власного абонентського номеру « НОМЕР_4 » надіслав ОСОБА_8 (особі зі зміненими анкетними даними) контактні дані ОСОБА_4 та у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб надав ОСОБА_4 вказівку збути ОСОБА_8 бойовий 9-мм пістолет Макарова (ПМ) № НОМЕР_2 , 1990 року випуску, та вісім бойових НОМЕР_5 ) пістолетних патронів.

У подальшому 08.09.2023 близько 19 год. 07 хв. ОСОБА_4 , виконуючи роль виконавця злочину, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_3 , на виконання вказівки останнього, перебуваючи у приміщенні Станції з технічного обслуговування автомобілів, що за адресою: АДРЕСА_4 , незаконно збув ОСОБА_8 (особі зі зміненими анкетними даними) за грошові кошти у сумі 36 500 гривень бойовий 9-мм пістолет Макарова (ПМ) № НОМЕР_2 , 1990 року випуску, який є вогнепальною зброєю, та вісім бойових 9-мм (9x18мм) пістолетних патронів, які є боєприпасами, про що повідомив ОСОБА_3 .

Далі 08.09.2023 у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_3 , виконуючи роль організатора та керівника незаконного збуту вогнепальної зброї та бойових припасів, надав вказівку ОСОБА_4 надіслати частину отриманих від ОСОБА_8 грошових коштів у сумі 11 720 грн на особистий картковий рахунок № НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_3 , а решту грошових коштів залишити собі. У подальшому ОСОБА_3 , отримавши грошові кошти у сумі 11 720 грн на особистий картковий рахунок, розпорядився ними на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю, у ході допиту, проведеного в судовому засіданні, підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті в повному обсязі.

Показав, що в червні 2023 набув шляхом знахідки бойовий 9-мм пістолет Макарова (ПМ) № НОМЕР_2 , 1990 року випуску, який є вогнепальною зброєю, та продовжив зберігати його за зареєстрованим місцем свого проживання з метою особистого використання в разі необхідності самозахисту. У подальшому, з метою задоволення необхідності в покритті боргу з витрат на правовому допомогу, надану його батьку на платній основі адвокатом, вирішив продати даний бойовий пістолет іншому військовослужбовцю, який мав використовувати його з метою особистого захисту.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні щиро розкаявся у скоєному, просив суворо його не карати, та за можливості надати йому змогу виправити свою поведінку та залишитися на навчанні у військовому навчальному закладі, яке він в даний момент проходить.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю, у ході допиту в судовому засіданні підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті.

Показав, що в серпі 2023 року за місцем його роботи на станції технічного обслуговування автомобілів за адресою: АДРЕСА_4 , за вказаних у обвинувальному акті обставин отримав від ОСОБА_3 . бойовий 9-мм пістолет Макарова (ПМ) № НОМЕР_2 , 1990 року випуску, який є вогнепальною зброєю, та продовжив незаконно його зберігати.

Показав суду, що із обвинуваченим ОСОБА_3 познайомився з огляду на наявність довготривалих соціальних зв`язків із членами його сім`ї.

У подальшому на виконання вказівки ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні станції з технічного обслуговування автомобілів за адресою: АДРЕСА_4 , незаконно збув ОСОБА_8 за грошові кошти у сумі 36 500 гривень бойовий 9-мм пістолет Макарова (ПМ) № НОМЕР_2 , 1990 року випуску, який є вогнепальною зброєю, та вісім бойових 9-мм (9x18мм) пістолетних патронів, які є боєприпасами, про що повідомив ОСОБА_3 .

Обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, просив суд суворо його не карати, призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі із метою надання йому можливості забезпечення потреб двох його неповнолітніх дітей.

Враховуючи повне визнання обвинуваченими своєї вини, з урахуванням думки учасників судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувались докази щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорювались.

У судовому засіданні було встановлено, що зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність своїх позицій та усвідомлюють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши обвинувачених та дослідивши характеризуючи матеріали, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у придбанні, зберіганні, носінні, передачі вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, а також в організації та керівництві незаконним зберіганням та збутом вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а його дії кваліфікуються за ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України.

Також суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у зберіганні та збуті вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а його дії кваліфікуються за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України.

Призначаючи покарання, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає каяття обвинуваченого під час судового розгляду, яке суд з урахуванням встановлених фактичних обставин визнає щирим, а також активне та дієве сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що не заперечується стороною обвинувачення. Також суд вважає за необхідне в даному кримінальному провадженні визнати пом`якшуючою обставиною молодий вік обвинуваченого ОСОБА_3 .

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , у відповідності до ст. 67 КК України, стороною обвинувачення під час судового розгляду не наведено та судом не встановлено.

Суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, є курсантом ІНФОРМАЦІЯ_4 , до моменту зарахування до вказаного навчального закладу проходив військову службу за контрактом.

Суд також бере до уваги наявність позитивної характеристики із місця навчання та служби, відсутність фактів притягнення до кримінальної відповідальності, матеріали що свідчать про активну участь ОСОБА_3 у громадському житті за місцями його навчання та активне громадське позакласне життя, а також характеристику за місцем проживання що свідчить відсутність скарг щодо його поведінки, та клопотання навчального закладу із проханням щодо застосування покарання, яке дозволить проходити подальше навчання та військову службу.

Також суд бере до уваги те, що обвинувачений за медичною допомогою до лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не звертався, враховується вік, матеріальне становище та стан здоров`я обвинуваченого, досудова доповідь уповноваженого органу пробації, відповідно до якої орган пробації вважає, що його виправлення без ізоляції від суспільства є можливим.

Разом з тим, враховуючи вищенаведені обставини, характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, наслідки скоєного, зокрема відсутність потерпілої особи та завданої матеріальної шкоди, особу обвинуваченого, зокрема його відношення до вчиненого, а також те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, є курсантом військового навчального закладу, щиро виявив бажання продовжувати навчання та захищати Україну, що в сукупності з декількома обставинами, які пом`якшують покарання, та за відсутності обставин, що обтяжують покарання, істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, суд дійшов до переконання про можливість призначення за ч. 1 ст. 263 КК України покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленого санкцією вказаної статті, та за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленого санкцією вказаної статті, тобто із застосуванням положень ст. 69 КК України.

При призначенні остаточного покарання обвинуваченому слід керуватись ч. 1 ст. 70 КК України, визначаючи його шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Крім того, на підставі ст. 58 КК України суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів без ізоляції від суспільства та замість призначеного покарання у виді позбавлення волі призначити покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців з проведенням відрахування в доход держави відповідної суми його грошового забезпечення.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо, що визнається (дискреційні повноваження суду) і ЄСПЛ, який, зокрема, у своєму рішенні в справі «Довженко проти України» зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

На національному рівні КСУ у своєму рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 зазначив, що «справедливе застосування норм права передбачає передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання повинно бути домірним кримінальному правопорушенню».

При визначенні виду і розміру остаточного покарання підлягає також врахуванню й те, що одним із європейських стандартів кримінального судочинства є принцип «пропорційності», тобто коли призначене особі покарання повинно бути пропорційним втручанням держави у права людини (остаточне рішення ЄСПЛ від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12), а тому тяжкість вчиненого кримінального правопорушення не повинна бути основним визначальним фактором щодо покарання. При цьому суд дотримується автономної концепції поняття «покарання» в усталеній судовій практиці ЄСПЛ, яка передбачає, що «покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів» (рішення ЄСПЛ від 09.10.2003 у справі «Езех и Коннорс проти Сполученого Королівства» (Ezeh and Connors v. UK), заяви № 39665/98, № 40086/98).

Суд бере до уваги, що критерію справедливості вирок суду може не відповідати як із причин надмірної суворості, так і надмірної м`якості покарання. Призначаючи міру покарання суд повинен намагатися відшукати баланс із тією метою, аби через належну індивідуалізацію такого покарання у конкретному випадку досягти визначеної законом мети покарання.

Суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, покарання не пов`язане із ізоляцією від суспільства та таке, що передбачає збереження подальшої можливості проходження військової служби та профільного навчання, є достатнім для виправлення обвинуваченого, сприятиме збереженню його залучення до суспільного життя та попередженню нових кримінальних правопорушень.

Дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Також суд бере до уваги рекомендації щодо застосування положень статті 69 КК України, що наведені у пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з якими щодо особи, винної у вчиненні декількох злочинів, суд може призначити більш м`яке покарання, ніж передбачене законом, окремо за кожний злочин або тільки за один із них і остаточно визначити покарання за правилами ст. 70 КК. Застосування положень ст. 69 КК щодо покарання (як основного, так і додаткового), призначеного за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків, є неприпустимим.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 67 КК України, стороною обвинувачення не наведено та судом не встановлено.

Суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 неодружений, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , працює, за місцем проживання негативно не характеризується, притягувався до адміністративної відповідальності, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, за медичною допомогою до лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не звертався. Крім того, судом враховується вік, матеріальне становище та стан здоров`я обвинуваченого, досудова доповідь уповноваженого органу пробації.

Враховуючи вищенаведені обставини, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки скоєного, особу обвинуваченого, зокрема його відношення до скоєного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання, домірне скоєному кримінальному правопорушенню, у вигляді позбавлення волі в межах мінімальної санкції ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, які є необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого.

Суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України саме таке покарання є достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

До обвинуваченого ОСОБА_3 згідно з ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11.06.2024 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби терміном до 05.08.2024.

Надалі ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.08.2024 продовжено обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту терміном до 03.10.2024.

З огляду на належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Також до обвинуваченого ОСОБА_4 згідно з ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11.06.2024 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби терміном до 05.08.2024.

Надалі ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.08.2024 продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту терміном до 03.10.2024.

З огляду на належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12.06.2024 на майно, підлягає скасуванню, оскільки відпала потреба у застосуванні цього заходу.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в сумі 16 021 грн 04 коп., пов`язані з проведенням судових експертиз зброї та судових вибухово-технічних експертиз, підлягають стягненню з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави в дольовому порядку.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

Ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 1 (одного) року та 6 (шести) місяців позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 58 КК України замість призначеного ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки призначити йому покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 2 ст. 58 КК України в період службового обмеження проводити щомісячні відрахування із суми грошового забезпечення ОСОБА_3 в доход держави в розмірі двадцяти відсотків.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на ОСОБА_4 передбачені ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 8 010 (вісім тисяч десять) грн 52 коп. процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судових експертиз.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 8 010 (вісім тисяч десять) грн 52 коп. процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судових експертиз.

Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12.06.2024 на майно, а саме: предмет, схожий на пістолет, з маркуванням «ЛУ 8093 КІ», магазин до нього, 8 (вісім) предметів, схожих на патрони з гумовими кулями, належні ОСОБА_4 ; мобільний телефон марки «MotoG32» IMEI1: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 в чохлі з карткою пам`яті Micro-SD та сім-картами номери НОМЕР_9 , НОМЕР_10 ; предмет схожий на учбово імітаційну гранату типу «ПІРО-5»; предмет схожий на 30 мм реактивний сигнальний освітлювальний патрон типу «7С22-1»; зіп-пакет з предметами схожими на набої до травматичної зброї калібру 9 мм, у кількості 13 штук та предмет схожий на магазин №8093-1 із предметами схожими набої до травматичної зброї калібру 9 мм, у кількості 7 шт., належні ОСОБА_4 , скасувати.

Речові докази:

- пістолет Макарова (ПМ) № НОМЕР_2 , 1990 року випуску, два патрони, складові частини трьох демонтованих патронів, протяжні канали стволу, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів СУ ГУНП в Чернігівській області знищити;

- мобільний телефон марки «MotoG32» IMEI1: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 в чохлі з карткою пам`яті Micro-SD та сім-картами номери НОМЕР_9 , НОМЕР_10 повернути ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Суддя ОСОБА_1