Єдиний унікальний номер справи 185/6790/24
Провадження № 1-кп/185/939/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000822 від 02 червня 2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Булахівка, Павлоградського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, утриманців не має, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

31 травня 2024 року у період часу з 20 години 46 хвилин по 20 годину 49 хвилин ОСОБА_3 перебуваючи у приміщенні торговельної зали АЗС "ОККО" ТОВ "ОККО-ЛАЙТ", розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Дніпровська, буд. 156, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, побачив на вітринних стелажах ніж марки "Fiskars solid К40", який визначив як предмет свого злочинного посягання. В цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, введеного на території України 24.02.2022 Указом Президента України за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, із корисливих мотивів та особистої зацікавленості, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та він діє ніким не поміченим, в цей же день та час ОСОБА_3 підійшов до вітринного стелажу, який розташований ближче до входу торговельної зали, звідки з верхньої полиці о 20 годині 47 хвилин взяв ніж марки "Fiskars solid K40", який поклав собі у задню кишеню сумки, яка знаходилась при ньому.

Далі, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах воєнного стану, переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення, бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, направився до виходу з АЗС "ОККО" ТОВ "ОККО-ЛАЙТ", маючи намір винести товар за межі магазину, не розрахувавшись за нього.

Виконавши усі дії, які вважав необхідними для таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , пройшовши касову зону зазначеного магазину, не розрахувавшись за товар, вийшов з приміщення торговельної зали заправки. Одразу після того, як ОСОБА_3 вийшов, його дії було помічено працівником АЗС "ОККО" ТОВ "ОККО-ЛАЙТ" ОСОБА_5 , яка намагалася наздогнати ОСОБА_3 та повернути викрадений ним товар, внаслідок чого діяння ОСОБА_3 стало відкритим.

У цей час, ОСОБА_3 , не реагуючи на працівника АЗС "ОККО" ТОВ "ОККО-ЛАЙТ" не зупинився, щоб повернути викрадене майно, розуміючи, що його дії стали відкритими, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, побіг в сторону від заправки. Проте, у районі будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 впав, та його було затримано працівниками АЗС "ОККО", в результаті чого ОСОБА_3 не довів свій умисел до кінця, тобто не мав змоги надалі розпорядитися викраденим майном, з причин, які не залежали від його волі.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 міг би спричинити матеріальний збиток на суму 624, 17 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю. Підтвердив, що обставини, зазначені в обвинувальному акті, відповідають тим, що мали місце. Пояснив, що 31 травня 2024 року у період часу з 20 години 46 хвилин по 20 годину 49 хвилин він перебуваючи у приміщенні торговельної зали АЗС "ОККО", розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , побачив на вітринних стелажах ніж марки "Fiskars solid К40", підійшов до вітринного стелажу, який розташований ближче до входу торговельної зали, звідки з верхньої полиці взяв ніж, який поклав собі у задню кишеню сумки, яка знаходилась при ньому. Вийшов з приміщення торговельної зали заправки. Працівник АЗС "ОККО", помітила та намагалася наздогнати його та повернути викрадений товар. Він не реагуючи на працівника АЗС "ОККО", побіг в сторону від заправки. Проте, у районі будинку АДРЕСА_3 , впав, та затриманий працівниками АЗС "ОККО". Дуже шкодує з цього приводу та щиро розкаюється. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Представник потерпілого - АЗС "ОККО" ТОВ "ОККО-ЛАЙТ" ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Зазначила, що претензій до обвинуваченого не має, матеріальна шкода відшкодована, цивільний позов заявляти не буде, щодо покарання покладається на розгляд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується за обставин, які вказані вище.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного: раніше не судимий, під наглядом у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, вчинив закінчений замах на кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, відсутні.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що встановлені в справі пом`якшуючі обставини перебувають у такому співвідношенні, що в цілому значно зменшують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а тому призначення останньому навіть мінімального покарання в межах санкції ч. 4 ст. 186 КК України в даному випадку є явно недоцільним і наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: щире каяття, вартість викраденого майна, яка є незначною, злочин хоч і скоєний у період воєнного стану, але не пов`язаний з бойовими діями, відсутність цивільного позову та будь-яких матеріальних претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 зі сторони представника потерпілого, думку представника потерпілого, яка при призначенні покарання покладалася на розгляд суду, а також дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, поведінка та ставлення ОСОБА_3 до своїх дій, дають можливість дійти обґрунтованого висновку про те, що призначення в даному конкретному випадку покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, яке є нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, буде співрозмірним наслідкам вчиненого злочину та цілком достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідно до передбачених ст. 65 КК України загальних засад призначення покарання.

Тому суд вирішує на підставі ст. 69 КК України за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкціїч. 4 ст. 186 КК України, у вигляді позбавлення волі.

Суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, і вважає можливим звільнити його від відбування призначеного покарання відповідно до ст. 75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та досягнення самої мети покарання.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не обиралась та до набрання вироком законної чинності не обирається.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-24/24370-ТВ від 13 червня 2024 року у розмірі 1514 грн. 56 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнитиОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо протягом іспитового строку 1 (одного) року він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення судової експертизи у розмірі 1514 (однієї тисячі п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 (п`ятдесят шість) коп. на користь держави.

Речові докази:

- ніж марки "Fiskars solid К40", який переданий ОСОБА_8 залишити за належністю;

- DCD - диск з відеозаписом від 31 травня 2024 року, який приєднано до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження;

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілій.

Суддя: ОСОБА_1