Справа № 761/4351/24
Провадження № 11-сс/824/2401/2024 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар ОСОБА_4

за участю:

представника заявника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу з доповненнями представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 лютого 2024 року, якою залишено без розгляду скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 24.01.2024,-

В С Т А Н О В И Л А :

Як вбачається з ухвали слідчого судді, до Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 24.01.2024.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 21 лютого 2024 року скаргу залишено без задоволення.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що розглядаючи скаргу в межах питань, які були винесені на розгляд адвокатом, дослідивши надані в обґрунтування доводів скарги матеріали, прийшов до висновку про відсутність відомостей, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 .

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу захисника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 та розпочати досудове розслідування.

В обґрунтування апеляційної скарги з доповненнями апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є такою, що прийнята всупереч норм матеріального права, без дотримання норм процесуального права, без об`єктивного з`ясування обставин справи, а відтак є такою, що підлягає скасуванню.

Так, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14.11.2023 задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління ДБР ОСОБА_8 про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, без визначення розміру застави та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12.01.2024 включно, без визначення розміру застави та взято ОСОБА_6 під варту в залі суду.

Однак, жоден із аргументів слідчого судді ОСОБА_7 не відповідає дійсності та фактичним обставинам справи, та покликані лише на незаконне та безпідставне взяття ОСОБА_6 під варту. Разом з тим, слідчий суддя ОСОБА_7 не врахувала, що клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у ОСОБА_6 як у підозрюваного, наміру перешкодити ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Крім того, долучені до клопотання слідчого докази, не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу. Відтак, слідчий суддя ОСОБА_7 залишила поза увагою, що в матеріалах справи № 757/51871/23-к відсутні всі докази на які посилається сторона обвинувачення, а слідчий суддя ОСОБА_7 покладає в основу даної ухвали докази, яких немає в матеріалах справи.

З урахуванням вищевикладеного, слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_7 не було дотримано ні норм Конституції України, ні норм Конвенції, які мають вищу юридичну силу за КПК України та інші нормативно-правові акти України. А тому, відповідно до висновків ЄСПЛ, по зазначених фактах має бути проведено ефективне офіційне розслідування, а саме - досудове розслідування, адже діяння зазначеної слідчої судді містять всі обов`язкові елементи складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 371 КК України.

Апелянт зазначає, що у зв`язку з вищевикладеним ОСОБА_6 звернувся до Державного бюро розслідувань із заявою вчинення кримінального правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 371 КК України від 24 січня 2024 року в якій просив, серед іншого: невідкладно внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відкрити кримінальне провадження та розпочати досудове розслідування за фактом вчинення слідчим судде Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_9 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 371 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Сторона захисту звертає увагу на те, що приписами ст. 214 КПК України чітко регламентовано порядок дій слідчого прокурора у разі отримання повідомлення, заяви про кримінальне правопорушення.

Разом з тим Державне бюро розслідувань заяву ОСОБА_6 про вчинення кримінальних правопорушень було одержано 26.01.2024, що підтверджується проставленою відповідною відміткою на примірнику заяви.

Проте, жодного рішення у формі постанови слідчим, дізнавачем або прокурором не приймалося. Скаржника не повідомлено про внесення відомостей до ЄРДР.

У зв`язку із наведеним, скаржник звернувся до суду зі скаргою у межах десятиденного строку з часу подання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Відтак, на думку захисника, необхідно у судовому порядку шляхом постановлення ухвали зобов`язати співробітників Державного бюро розслідувань внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 371 КК України.

Так, будучи неодноразово належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги уповноважена особа Державного бюро розслідувань до суду не з`явилась. Будь-яких клопотань про відкладення розгляду провадження до суду не надходило. Неявка останнього, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає проведенню розгляду справи.

Клопотання про безпосередню участь у судовому засідання Київського апеляційного суду від ОСОБА_6 , належним чином повідомленого про час і місце розгляду апеляційної скарги, до суду не надходило.

Заслухавши суддю доповідача,

пояснення ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, не заперечував проти розгляду апеляційної скарги без участі ОСОБА_6 та представника Державного бюро розслідувань,

вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалами судового провадження 26 січня 2024 року ОСОБА_10 подав до Державного бюро розслідувань заяву про вчинення суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 371 КК України, однак відомості за вказаною заявою до ЄРДР внесені не були.

02 лютого 2024 року представник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 подав до Шевченківського районного суду м. Києва скаргу на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, у якій просив зобов`язати уповноважених посадових осіб ДБР внести до ЄРДР відомості про вчинене суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 371 КК України, на підставі заяви ОСОБА_6 від 24 січня 2024 року та розпочати досудове розслідування.

Залишаючи без задоволення скаргу представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 , слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність відомостей, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 .

Такий висновок ґрунтується на матеріалах провадження та відповідає вимогам закону.

Так, згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь - якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому відомості, які вказують на ознаки складу злочину, кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До ЄРДР вносяться не будь-які дані із заяв, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

В заяві про вчинення кримінального правопорушення від 24 січня 2024 року ОСОБА_10 вказує на можливе вчинення суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 371 КК України.

Водночас, як вірно зазначив в ухвалі слідчий суддя, заява ОСОБА_6 від 24 січня 2024 року про вчинення кримінального правопорушення за своїм змістом та суттю є висловлюванням незгоди із прийнятим судовим рішенням за результатами розгляду клопотання слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 , погодженого Генеральним прокурором ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , та не є повідомленням про злочин, яке підслідне Державному бюро розслідувань, оскільки містить інформацію, пов`язану із здійсненням судового провадження і не містить конкретних даних про вчинення вказаною особою кримінального правопорушення.

Також, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим законом порядком не допускається.

Отже, суб`єктивна впевненість заявника у неправомірності дій судді, пов`язаних з прийняттям ним рішення у справі, а саме про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , не може бути підставою для внесення відомостей до ЄРДР, оскільки законність та обґрунтованість рішення суду можуть бути предметом перегляду в порядку, визначеному процесуальним законом.

За відсутності у заяві ОСОБА_12 конкретних обставин, які б вказували на існування події кримінального правопорушення, у посадових осіб Державного бюро розслідувань не виникало обов`язку вчинити певні дії щодо внесення відомостей до ЄРДР згідно з вимогами ст. 214 КПК України та початку досудового розслідування кримінального провадження.

Поряд з цим, апелянт, посилається на те, що жодного рішення у формі постанови слідчим, дізнавачем або прокурором не приймалося, а скаржника не повдімолено про внесення відомостей до ЄРДР.

Колегія суддів вважає такі доводи необґрунтованими.

Так, приписи ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують наведених в цій нормі осіб невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення внести відомості до ЄРДР.

В той же час кримінальним процесуальним законом не передбачено прийняття цими особами окремого процесуального рішення у разі відсутності підстав для внесення таких відомостей.

Тому, саме слідчий суддя під час розгляду скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР перевіряє, чи були достатні підстави для внесення таких відомостей.

Такий висновок колегії суддів ґрунтується також на положеннях ч. 2 ст. 307 КПК України, відповідно до якої ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги може бути, серед іншого, про зобов`язання вчинити дію.

Отже, висновки слідчого судді про залишення без задоволення скарги ОСОБА_12 ґрунтуються на вимогах закону та підтверджуються матеріалами судового провадження, а тому доводи адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді є безпідставними.

Інші доводи, які б ставили під сумнів правильність ухвали слідчого судді, в апеляційній скарзі не наведені.

Судове рішення ухвалене з дотриманням вимог ст.370 КПК України. Порушень кримінального процесуального закону, які б слугували підставами для зміни чи скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

На підставі наведеного, ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 лютого 2024 року про залишення без задоволення скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_12 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР є законною і обґрунтованою, відтак колегія суддів не убачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу з доповненнями представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 лютого 2024 року - залишити без змін.

Судді ________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3