Справа № 282/1602/23
Провадження № 1-в/282/24/24
У Х В А Л А

про звільнення від відбування покарання

22 жовтня 2024 рокуселище Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селищі Любар, подання начальника Житомирського районного сектору №4 філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_3 про звільнення засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки с.Провалівка Житомирського району Житомирської області, засудженої 17.01.2024 року Любарським районним судом Житомирської області за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, від призначеного покарання в зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке вона була засуджена,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло зазначене клопотання органу пробації про звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_4 в зв`язку з декриміналізацією вчиненого нею діяння.

В обґрунтування клопотання вказано, що ОСОБА_4 засуджено вироком Любарського районного суду Житомирської області від 17.01.2024 за ч.4 ст.185 КК України до п`яти років позбавлення волі, відповідно до ст.ст.75, 76 КК України, звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на один рік та на неї покладено обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

09.08.2024 набув чинності Закон №3886-ІХ про декриміналізацію крадіжок на суму меншу за 3028,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст.74 КК України, засуджений підлягає звільненню від призначеного судом покарання, оскільки кримінальна караність діяння, за яке засуджено останнього усунута.

В судове засідання представник Житомирського РС №4 філії ДУ «Центр пробації» не з`явилася. У заяві, що надійшла на адресу суду вказала, що просить проводити судове засідання за її відсутності, подання підтримує в повному об`ємі.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, однак у заяві, яка надійшла на адресу суду, просила суд провести судове засідання за її відсутності та задовольнити подання.

Прокурор не заперечив проти звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_4 з вищевказаних підстав, про що надав суду заяву, судовий розгляд просив проводити за його відсутності.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Розглянувши подання та додані до нього матеріали, суд встановив.

В процесі реалізації кримінальної відповідальності, найпоширенішою формою якої є покарання, іноді виникають такі юридичні факти, котрі призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання. Одним із таких фактів є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, закріплене ч.2 ст.74 КК України.

9 серпня 2024 року набув чинності Закон України Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів №3886-ІХ від 18.07.2024, яким декриміналізовано вчинення крадіжок на суму, меншу за 3028 грн.

До 09.08.2024 кримінально караною крадіжка вважалася, якщо вартість вкраденого майна становила від 302,8 грн. (станом 01.01.2024 кваліфікація фактично прив`язувалася до 0,2 неоподатковуваного мінімуму, який, в свою чергу, по адміністративним та кримінальним правопорушенням прив`язується до прожиткового мінімуму).

Після 09.08.2024 за Кодексом про адміністративні правопорушення України каратиметься дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість вкраденого становить до 3028 грн. (станом на 2024 рік).

Таким чином, все, що вище 3028 грн. кримінально карана крадіжка. При цьому «кримінальна» крадіжка під час воєнного стану кваліфікується за ч.4 ст.185 КК України,за що передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у ч.1 ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у ст.5 КК України, згідно із ч.1 якої, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили діяння до набрання законом чинності.

У Законі №3886-ІХ змінилося поняття ознаки складу злочину,зокрема все, що вище 3028 грн., кримінально каране, а за КУпАП каратиметься дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість вкраденого становить до 3028 грн. (станом на 2024 рік). Вказаний Закон,за яким змінилося поняття ознаки складу злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК, призвело до часткової декриміналізації.

Таким чином внесені законодавцем зміни до Закону про кримінальну відповідальність, призвели до декриміналізації діяння, а дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч.1 ст.74 КК України).

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення

Вказана в ч.2 ст.74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Звільнення від відбування покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду - засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні. Слід зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом. Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за ч.2 ст.74 КК України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати, окрім інших, питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч.2,3 ст.74 КК України.

ОСОБА_4 засуджена вироком Любарського районного суду Житомирської області від 17.01.2024, на підставі затвердженої угоди про визнання винуватості, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, до п`яти років позбавлення волі; на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю один рік з покладенням обов`язків: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи. Згідно даного вироку, засуджена вчинила крадіжку грошей в умовах воєнного стану в сумі 1100 грн.

Враховуючи, що діяння ОСОБА_4 , за які її засуджено, декриміналізовано, суд приходить до висновку про необхідність її звільнення від призначеного покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України.

Отже, клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.58 Конституції України, ст.ст.3, 5, 74, 185 КК України, ст.ст.371, 372, 392, 395, 532, 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Подання начальника Житомирського районного сектору №4 філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_3 про звільнення засудженої ОСОБА_4 від призначеного покарання в зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке вона була засуджена - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку с.Провалівка Житомирського району Житомирської області, засуджену 17.01.2024 року Любарським районним судом Житомирської області за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнену від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, в зв`язку з декриміналізацією караності діяння, за яке вона була засуджена.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги на неї через Любарський районний суд до Житомирського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1