ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2577/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2024 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001898 від 14.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001898 від 14.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

В обґрунтування клопотання слідча зазначила, що у провадження слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває вказане кримінальне провадження, досудовим розслідуванням у якому встановлено, що 13 квітня 2024 року в період часу приблизно з 14 год. 04 хв. по 14 год. 11 хв. ОСОБА_5 , знаходячись в громадському місці, а саме приміщенні магазину «МОБІКОТ», що перебуває в магазині « Novus » за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 17-А , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з хуліганських мотивів, діючи умисно, протиправно, з особливою зухвалістю, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі та демонструючи свою неповагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, грубо порушуючи громадський порядок, без будь-яких видимих причин, в ході раптово вчиненого ним конфлікту застосував предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, а саме, приставив до правого коліна потерпілої ОСОБА_6 стартовий (сигнальний) самозарядний пістолет моделі «EKOL Gediz Cal. 9 mm Р.А.К.», чорного кольору, та висловив погрозу про його застосування, яку потерпіла сприймала як реальну загрозу для свого життя та здоров`я. У зв`язку із протиправними діями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 була змушена припинити роботу магазину, тобто відбувся зрив графіку роботи магазину «МОБІКОТ».

13 квітня 2024 року слідчим СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві було проведено огляд приміщення гаражу за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено стартовий (сигнальний) самозарядний пістолет моделі «EKOL Gediz Cal. 9mm Р.А.К.», № НОМЕР_1 , калібру 9 мм P.A.K.

Постановою слідчого від 17 травня 2024 року вказаний стартовий (сигнальний) самозарядний пістолет визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

Слідча просить накласти арешт на вилучене майно, посилаючись на необхідність збереження його як речового доказу.

Слідчий та власник майна у судове засідання не з`явились, що відповідно до приписів статті 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

ОСОБА_5 у поданій до суду заяві не заперечував проти накладення арешту на майно.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення та відчуження.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Частиною четвертою статті 296 КК України передбачено відповідальність за хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, якщо воно вчинено із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 296 КК України, що підтверджується: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 13.04.2024, протоколом огляду від 13 квітня 2024 року, під час якого було вилучено предмет, схожий на пістолет, висновком експерта за результатами проведення балістичної експертизи, протоколом допиту неповнолітньої потерпілої від 15 квітня 2024 року та іншим матеріалами, доданими до клопотання.

24 червня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що вилучений стартовий (сигнальний) самозарядний пістолет моделі «EKOL Gediz Cal. 9mm Р.А.К.», № НОМЕР_1 , калібру 9 мм P.A.K. відповідає критеріям, передбаченим частиною 1 статті 98 КПК України, оскільки міг бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегти на собі його сліди.

Постановою слідчого СВ Дарницького УП ГКНП у м. Києві ОСОБА_7 від 17 травня 2024 року зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що мало місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 296 КК України, вказане вище майно, яке вилучене під час огляду, відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки могло бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегти на собі його сліди, враховуючи правову підставу для арешту майна, а також з метою об`єктивного всебічного досудового розслідування та необхідності встановлення обставин скоєння злочину, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим доведено необхідність арешту вказаного майна, оскільки воно має значення речових доказів у даному кримінальному провадженні з метою їх збереження.

За таких обставин клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення 13.04.2024 огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 ряд 31 гараж 35, а саме стартовий (сигнальний) самозарядний пістолет моделі «EKOL Gediz Cal. 9mm Р.А.К.», № НОМЕР_1 , калібру 9 мм P.A.K.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її оголошення та підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1