Справа №567/1312/24
Провадження №1-кс/567/172/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2024 м. Острог

Слідчий суддя Острозького районного суду

Рівненської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю : прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП№3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ново-Олександрівка Слов`янського району Донецької області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше судимого,

встановила

слідчий СВ ВП№3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

Клопотання погоджено з прокурором та мотивовано наступним.

ОСОБА_6 , будучи раніше судимим:

03.08.2023 Острозьким районним судом Рівненської області за ч. 4 ст. 185 КК України, до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк 2 роки.

23 червня 2024 року, точний час органом досудового розслідування не встановлено, тобто в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стан) в Україні» затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, яким зведено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та неодноразово продовжено, востаннє - Указом Президента України від 06.05.2024 № 271/2024. затвердженого Законом України від 08.05.2024 №3684 - IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строк) дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні, з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи таємно з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, пересвідчившись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, перебуваючи у житловій квартирі, що по АДРЕСА_3 , що в АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 400 доларів США (станом на 23.06.2024 курс 1 долару США за даними Національного банку України становив - 40,5184 грн.), які належали потерпілому ОСОБА_7 .

Викрадені грошові кошти ОСОБА_6 привласнив та розпорядився ними на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на суму -400 доларів США, що становить 16207,36 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану.

30.07.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» вказано, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, та, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і такі факти мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

Обґрунтованість підозри вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-заявою ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 08.07.2024;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 09.07.2024;

-протоколами допиту свідка ОСОБА_8 від 09.07.2024;

-протоколами допиту свідка ОСОБА_9 від 24.07.2024

-протоколом огляду речей від 09.07.2024;

іншими матеріалами кримінального провадження;

Згідно з ч.1 ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом положень ст. 193, 194 КПК, слідчий суддя на даній стадії кримінального судочинства не вправі вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Водночас, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що зібрані органами досудового розслідування докази, на даному етапі досудового розслідування, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

В клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_6 тримання під вартою у зв`язку з тим, що під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 ніде офіційно не працює, не має міцних соціальних зв`язків, за місцем проживання його нічого не утримує, перебував за межами області, незважаючи на вистановленой йому іспитовий строк і обов`язок з`являтися для реєстрації за місцем проживання, тому з метою ухилення від кримінальної відповідальності та в пошуках матеріального збагачення може покинути межі Острозької територіальної громади та Рівненської області в цілому, якщо до нього буде застосований запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що наявний ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Одночасно слідчий суддя вважає, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , оскільки проживає разом із свідками в одному гуртожитку, обрання менш суворого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, у тому числі домашнього арешту не зможе забезпечити уникнення вказаного ризику. Впливати на них він може шляхом вчинення відносно останніх фізичного та психологічного тиску, підбурювання, вмовляння чи залякування з метою схилення їх до зміни показань на його користь, або надання завідомо неправдивих свідчень, у зв`язку з чим наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_6 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки 03.08.2023 Острозьким районним судом Рівненської області за ч. 4 ст.185КК України, ОСОБА_6 був засуджений до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк 2 роки, на шлях виправлення та перевиховання він не став та повторно вчинив новий умисний злочин за короткий проміжок часу вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, у зв`язку з чим наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку слідчого та прокурора, які підтримали клопотання посилаючись на обставини викладені в клопотанні, захисника, який просив застосувати відносно підозрюваного домашній арешт, оскільки є підстави вважати, що обгрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, однак домашнього арешту буде достатньо, підозрюваного який просив обрати йому домашній арешт, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Аналізуючи при цьому в сукупності обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчим суддею враховано, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Одночасно, прокурором доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 .

Також слідчий суддя враховує, що будь-яких доказів можливості застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, стороною захисту не надано.

При цьому слідчим суддею взято до уваги, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, що у відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України є підставою для застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 .. слідчий суддя також враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 та бере до уваги відомості про його особу. ОСОБА_6 є внутрішньо переміщена особа, будучи раніше судимим під час іспитового строку, підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до восьми років, не працюючий та вже на стадії досудового розслідування з метою уникнення від кримінальної відповідальності покинув місце свого проживання та переїхав АДРЕСА_5 .

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя, врахувавши вагомість наявних доказів обґрунтованої підозри вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, можливість призначення йому покарання у виді позбавлення волі, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та перевіривши наявність достатніх підстав вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім, вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою та вважає, що даний запобіжний захід є співрозмірним з тяжкістю інкримінованого йому кримінального правопорушення та існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного, є виправданим та достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії його належної процесуальної поведінки та виключає собою можливість застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу, а тому виправдовує таке втручання у його права та інтереси.

Аналізуючи при цьому в сукупності обставини, передбачені ст. 178 КПК України, які враховуються при обранні запобіжного заходу, беручи до уваги тяжкість покарання, яке йому загрожує, можна прийти до висновку, що застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виправданим.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, то на підставі п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави по даному кримінальному провадженню щодо ОСОБА_6 слід визначити в межах сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 121120 грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Суд вважає, що саме такий розмір застави забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 в разі її внесення.

Керуючись ст. 176-178, 183, 193-196, 369-372 КПК України

постановила

клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів з утриманням в Державній установі "Рівненський слідчий ізолятор" Рівненській області по 13.00 - 28 .09.2024 включно.

Визначити розмір застави щодо ОСОБА_6 - по даному кримінальному провадженню в межах сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 121120 грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за реквізитами: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26259988, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0010559.

Внесення застави, визначеної судом про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є підставою для звільнення особи з-під варти. Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду, не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити строком 60 днів.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі ДУ "Рівненський слідчий ізолятор".

У разі внесенні застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю та підозрюваному вимоги передбачені ч. 8 ст.182 КПК України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддяОСОБА_1