У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , його представника потерпілого ОСОБА_7 , законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , її представника ОСОБА_9 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000085 від 14.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000085 від 14.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає, угоди не укладались. Просив доручити представнику персоналу органу з питань пробації скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечили проти призначення обвинувального акту та цивільного позову до судового розгляду.

Потерпілий ОСОБА_6 , його представник ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечили проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Неповнолітня потерпіла ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилася, повідомлялась належним чином.

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , її представник ОСОБА_9 в судовому засіданні не заперечили проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Від захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з застави на домашній арешт та повернення заставодавцю застави в розмірі 242240,00 грн. Клопотання обґрунтоване тим, що згідно ухвали слідчого судді було застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави. В подальшому ухвалою Закарпатського апеляційного суд від 10.04.2024 року скасовано ухвалу слідчого судді, було застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою та з одночасним визначенням розміру застави в сумі 242240,00 гривень. Заставодавцем ОСОБА_12 було внесено заставу за підозрюваного, після чого ОСОБА_10 був звільнений з-під варти під заставу, на нього були покладені додаткові процесуальні обов`язки. За час дії запобіжного заходу у вигляді застави ОСОБА_10 покладені на нього обов`язки виконувались. Крім того, відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема ризики переховування від суду чи продовження злочинної діяльності. Оскільки гроші внесені в рахунок застави були сплачені мамою обвинуваченого, яка є інвалідом, в подальшому було змінено кваліфікацію зі статті 286-1 КК України на 286 КК України, мають бажання вказані кошти передати потерпілій в порядку відшкодування завданих збитків, просить змінити заставу на домашній арешт та повернути заставодавцю внесену суму застави.

Прокурор заперечував проти задоволення зазначеного клопотання. Потерпілий, його представник, законний представник неповнолітньої потерпілої та її представник підтримали позицію прокурора з даного приводу.

Заслухавши думку учасників судового провадження щодо можливості призначення судового розгляду, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що кримінальне провадження підсудне Ужгородському міськрайонному суду Закарпатської області, даний обвинувальний акт відповідають вимогам ст. 291 КПК України, суттєвих порушень вимог ст. 291 КПК України та обставин, які б перешкоджали призначенню провадження до судового розгляду, судом на даний час не встановлено. Суд звертає увагу, що зазначені висновки суду є результатом розгляду обвинувального акту та доданих до нього документів, а не результатом дослідження доказів.

Достатніх підстав для закриття провадження, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою ст. 284 КПК України, судом на даний час не встановлено. Тому суд вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні будь-яких клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, не заявлено. Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, суд підстав для проведення у закритому засіданні на даний час не вбачає.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне закінчити підготовче провадження та призначити судовий розгляд.

З приводу клопотанням про повернення застави, то суд виходить з наступного.

Як слідує з клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.02.2024 року було застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави.

В подальшому ухвалою Закарпатського апеляційного суд від 10.04.2024 року скасовано ухвалу слідчого судді, було застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою та з одночасним визначенням розміру застави в сумі 242240,00 гривень. Заставодавцем ОСОБА_12 було внесено заставу за підозрюваного, після чого ОСОБА_10 був звільнений з-під варти під заставу, на нього були покладені додаткові процесуальні обов`язки.

Згідно ч. 4 ст.202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно вимог ст.182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України, строку дії застави як запобіжного заходу не передбачено.

З моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці та не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Разом з тим, при обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 оцінювались ризики.

Фактично захисник та обвинувачений мотивують їх відсутність та не надають доказів, що вони зменшились.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування іншого запобіжного заходу, ніж застава, на даній стадії судового провадження не спростовують вищенаведених висновків.

Крім того, під час судового розгляду і вирішення питання продовження строку дії запобіжного заходу або його зміни оцінка обґрунтованості підозри не може бути надана через те, що особі висунуте обвинувачення і суд за наслідками дослідження наданих доказів має встановити, чи доведена винуватість особи поза розумним сумнівом.

Отже, до завершення судового розгляду оцінка доведеності винуватості особи є передчасною.

Той факт, що в період досудового розслідування та в період перебування кримінального провадження в провадженні суду ОСОБА_10 , не будучи обмеженим у пересуванні, не вжив заходів щодо переховування від суду, свідчить лише про те, що застосований до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначена сума застави є такими, що достатньою мірою гарантують виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків та забезпечують його належну поведінку у кримінальному провадженні.

Таким чином, доводи захисника про необхідність повернення суми застави у зв`язку із забезпеченням обвинуваченим належної процесуальної поведінки та відсутністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України є безпідставними.

Вирішуючи питання про скасування запобіжного заходу у вигляді застави стосовно обвинуваченого ОСОБА_10 , суд враховує і вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Крім того, враховуючи те, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), суд приймає до уваги позицію цього Суду у справах «В. проти Швейцарії» від 26.01.1993, «Мангурас проти Іспанії» від 08.01.2009, відповідно до якої розмір застави повинен бути належною гарантією того, що заявник вирішить не зникати.

Вирішуючи питання про існування ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

У ході розгляду клопотання судом було встановлено, що обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_10 у сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується останній, а також у сукупності з покаранням, що загрожує ОСОБА_10 в разі визнання винуватим, свідчать про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому, враховуючи, що на даний момент судовий розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні не розпочато, суд вважає достатніми підстави для подальшого застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді застави, а заявлені стороною захисту обставини в сукупності, не можуть слугувати підставами для скасування запобіжного заходу, оскільки питання обґрунтованості чи необґрунтованості висунутого обвинувачення є предметом перевірки судового розгляду та не можуть бути предметом перевірки на стадії підготовчого провадження, про що зазначалось вище.

Посилання захисника на те, що була здійснена перекваліфікація кримінального правопорушення в межах досудового розслідування, а заставні кошти необхідні для відшкодування збитків потерпілій, також не є підставою для повернення суми застави.

Отже, на даний час відсутні підстави для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді застави стосовно обвинуваченого ОСОБА_10 , оскільки даних, які свідчили б про достатність скасування запобіжного заходу чи застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні сторони захисту не вказано та в судовому засіданні не доведено.

Враховуюче вищевикладене, суд на даній стадії судового провадження, не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання про скасування запобіжного заходу у виді застави та зміні запобіжного заходу на домашній арешт необхідно відмовити.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви, вислухавши думку учасників судового провадження, суд вважає за можливе прийняти цивільний позов потерпілого.

За змістом ч. 5 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

Згідно з ч.2 ст.314-1 КПК України досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі. Досудова доповідь щодо неповнолітнього обвинуваченого віком від 14 до 18 років складається незалежно від тяжкості вчиненого злочину, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі, суд вважає за необхідне доручити представнику персоналу органу з питань пробації скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 314, 334 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000085 від 14.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 04.12.2024 року на 10 годину 00 хвилин.

Доручити представнику органу пробації Центру пробації в Закарпатській області скласти та подати суду в строк до 04.12.2024 досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_10 ..

Роз`яснити обвинуваченому, що йому надається можливість брати участь у підготовці досудової доповіді. Участь особи у підготовці досудової доповіді полягає у наданні персоналу органу пробації інформації, необхідної для підготовки такої доповіді.

Копію ухвали надіслати начальнику органу з питань пробації для виконання.

Прийняти до матеріалів провадження цивільний позов представника потерпілого.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Роз`яснити учасникам провадження про їх право ознайомлення з матеріалами кримінального провадження на підставі їх письмового клопотання.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1