Справа №463/7543/24
Провадження №1-кс/463/6147/24
УХВАЛА

слідчого судді

16 серпня 2024 року місто Львів

Cлідча суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Галицької окружної прокуратури міста Львова, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області, прокуратури Львівської області щодо невнесення відомостей про вчинені кримінальні правопорушення до ЄРДР, не розгляду клопотань від 22 квітня 2024 року, поданих в межах кримінальних проваджень №0000434, №0000329 та зобов`язати слідчого вчинити дії,

встановила:

Скаржниця ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із скаргою, та просить зобов`язати уповноважених осіб Галицької окружної прокуратури міста Львова, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові повторно внести відомості до ЄРДР згідно ч. 1 ст. 214 КПК України відповідно до заяви про злочин від 22.04.2024; зобов`язати слідчих Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області повторно розглянути клопотання від 22 квітня 2024 року, поданих в межах кримінальних проваджень №0000434, №0000329; зобов`язати уповноважених осіб роз`єднати кримінальні провадження №0000434, №0000329.

В обґрунтування поданої скарги покликалася на те, що 08.08.2024отримала відповідь Галицької окружної прокуратури та постанову слідчого ЛРУП №1, про відмову в задоволенні поданих нею 22.04.2024 клопотань. Вказані дії вважає незаконними, а тому звертається до слідчого судді з даною скаргою.

Сторони, що беруть участь у справі, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не прибули.

Скаржниця ОСОБА_3 клопотала про розгляд скарги без її участі.

Прокурор Галицької окружної прокуратури подав заперечення на скаргу, в яких доводи скаржниці заперечив в повному обсязі.

Уповноважені особи органів досудового розслідування на дії яких подано скаргу будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не прибули.

Беручи до уваги положення ст. 22, 26 КПК України, які визначають, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, слідчий суддя вважає за можливе розгляд скарги щодо ненадання заявнику витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань проводити за їх відсутності.

Згідно з ч. 4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 55 Конституції України кожному громадянину гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб.

Згідно зі ст. 8 Конституції України норми Конституції є нормами прямої дії. Звернення до суду за захистом конституційних прав і свобод людини гарантується.

При розгляді питання про можливість оскарження бездіяльності слідчого під час досудового розслідування суд враховує також положення міжнародно-правових норм, які є частиною національного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожен при вирішенні питання про його права та обов`язки або при висуненні проти нього будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий судовий розгляд протягом розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Одним з основних складових у системі справедливого судочинства є доступ до суду.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права і свободи, викладені у Конвенції, порушуються, має право на ефективний спосіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які діяли як офіційні особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим кодексом.

Главою 26 КПК визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст. 303 КПК передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.

Так, забезпечуючи принцип доступу до правосуддя, в порядку ст. 21 КПК України та ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, слідчим суддею Личаківського районного суду м. Львова 13 серпня 2024 року відкрито провадження та призначено скаргу до розгляду з метою з`ясування фактичних обставин скарги безпосередньо в судовому засіданні за участю сторін.

Слідчим суддею встановлено, що незважаючи на згадку в поданій скарзі про кримінальні провадження №0000434, №0000329, подані матеріали стосуються виключно кримінального провадження №0000329.

Також, слідчим суддею встановлено, що станом на момент розгляду скарги, в провадженні ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області за процесуального керівництва Галицької окружної прокуратури м. Львова перебуває кримінальне провадження №0000329 від 29.10.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 175, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 382 КК України.

22.04.2024 заявником в межах заяви про вчинення кримінального правопорушення заявлено ряд клопотань (три), про вчинення процесуальних дій (визнання заявника потерпілою та правову перекваліфікацію діяння).

За результатом розгляду згаданих клопотань 14.06.2024 слідчим винесено вмотивовану постанову про відмову в задоволенні клопотань.

Вимоги поданої ОСОБА_3 скарги містять зобов`язальний характер: зобов`язати повторно внести, зобов`язати повторно розглянути, зобов`язати визнати потерпілою/

У свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 у своїй скарзі від 12.08.2024 просить повторно внести відомості до ЄРДР за її заявою від 22.04.2024, що суперечить вимогам КПК України, оскільки такі відомості вже були внесені уповноваженою особою органу досудового розслідування до ЄРДР та є предметом чинного кримінального провадження.

Верховний Суд в постанові від 14.02.2023 року у справі №405/680/22 вказав, що по відношенню до оскаржених рішень слідчий суддя має повноваження лише скасувати таке рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення. Тим більше слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично прийме участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні (частина 3 статті 22 КПК).

Всупереч наведеному, ОСОБА_3 просить зобов`язати слідчого повторно розглянути її клопотання та зобов`язати визнати її потерпілою, однак не оскаржує саме процесуальне рішення слідчого винесене за результатом їх розгляду, а саме не ставить питання про оскарження постанови від 14.06.2024.

Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Галицької окружної прокуратури міста Львова, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області, прокуратури Львівської області щодо невнесення відомостей про вчинені кримінальні правопорушення до ЄРДР, не розгляду клопотань від 22 квітня 2024 року, поданих в межах кримінальних проваджень №0000434, №0000329 та зобов`язати слідчого вчинити дії слід відмовити.

У частинах 1 та 2 ст. 309 КПК України зазначено перелік ухвал слідчого судді, що підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому дана ухвала відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Керуючись ст. 303-304, 307, 309 КПК України, слідча суддя

постановила:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Галицької окружної прокуратури міста Львова, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області, прокуратури Львівської області щодо невнесення відомостей про вчинені кримінальні правопорушення до ЄРДР, не розгляду клопотань від 22 квітня 2024 року, поданих в межах кримінальних проваджень №0000434, №0000329 та зобов`язати слідчого вчинити дії, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1