Справа № 190/715/24
Провадження №1-кп/190/82/24
УХВАЛА

12 серпня 2024 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 310 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 310 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 310 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 310 КК України,

в с т а н о в и в:

На розгляді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 310 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 310 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 310 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 310 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_12 заявила клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 міри запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід домашній арешт, посилаючись на те, що на теперішній час відсутні будь-які ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Крім того, мати обвинуваченого ОСОБА_7 є хворою особою та потребує присутності сина.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував, при цьому просив суд у разі зміни запобіжного заходу з тримання піщд вартою на домашній арешт, покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та їх захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 підтримали клопотання про зміну запобіжного заходу.

Обговоривши в судовому засіданні питання про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, суд приходить до наступного.

За положенням ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний (обвинувачений) може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним (обвинуваченим) зазначених дій.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний (обвинувачений) обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК).

Отже, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань.

Отже, враховуючи викладене, оцінюючи сукупність обставин, а саме те, що обвинувачений є раніше не судимий, має низку хвороб, у нього є постійне місце проживання, має хвору матір, суд вважає за можливе змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який - цілодобовий домашній арешт без застосування електронного засобу контролю.

Тобто, вбачається, що наразі виключних обставин для утримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою немає, а наведені вище обставини можуть бути визнані судом такими, що свідчать про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала.

Отже, з урахуванням викладеного вище, суд вважає, що в теперішній час запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту є обґрунтованим і співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_7 характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, переховуванням від суду. Саме такий запобіжний захід може як запобігти імовірному ризику, так і забезпечити належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 в процесі розгляду кримінального провадження в суді.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи вказані обставини суд вважає, що такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт забезпечить дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження, тому клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст. 131, 177, 194, 331, 350 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Клопотання зихисника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_12 про зміну міри запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід домашній арешт - задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт до 10 жовтня 2024 року, звільнивши з під варти із залу суду.

Строк дії ухвали - по 10.10.2024 року.

Згідно ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки - цілодобово не залишати місце постійного проживання по АДРЕСА_1 без дозволу суду; прибувати до суду за першою вимогою.

Копію ухвали направити для виконання відділенню поліції № 7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровський області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ять днів з дня оголошення, а обвинуваченими - з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1