УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000944 від 25.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання про арешт майна, Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000944 від 25.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудове розслідування вказаного кримінального провадження здійснюється за фактом дорожньо-транспортної пригоди, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.07.2024 року приблизно о 14:50 годин, водій автомобіля марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи вищевказаним автомобілем та рухаючись по проїзній частині вул. Бесарабська, проїжджаючи нерегульовану ділянку дороги біля буд. АДРЕСА_1 , здійснила наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину з права наліво в темпі бігу.

В результаті ДТП малолітній ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, після чого був доставлений до Ізмаїльської ЦМЛ у важкому стані, де в приміщенні реанімаційного відділення помер внаслідок отриманих травм під час ДТП.

В ході огляду місця події, який проводився 25.07.2024 року за місцем вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а саме: АДРЕСА_1 , слідчим було виявлено та вилучено: автомобіль марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 20.04.2002 року Ізмаїльським МРЕВ в Одеської області, належить ОСОБА_6 .

Вилучення вищевказаного транспортного засобу обґрунтовується необхідністю дослідження його в ході досудового розслідування, використання під час проведення слідчих дій та встановлення істини у даному кримінальному провадженні, необхідністю проведення ряду судових експертиз, зокрема: авто-технічної, транспортно-трасологічної та інших, в яких виникне необхідність.

Таким чином, з метою збереження речових доказів, первинної обстановки після дорожньо-транспортної пригоди, виконання експертиз, виникла необхідність у накладені арешту на вилучений під час огляду транспортний засіб.

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій він зазначив, що вимоги клопотання підтримує та просив клопотання розглянути у його відсутність.

Представник користувача майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 подала до суду заяву, в якій просила розглянути клопотання у її відсутність та відсутність ОСОБА_4 та зазначила, що проти задоволення клопотання вони не заперечують.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України: «У випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу».

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000944 від 25.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.07.2024 року приблизно о 14:50 годин, водій автомобіля марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи вищевказаним автомобілем та рухаючись по проїзній частині вул. Бесарабська, проїжджаючи нерегульовану ділянку дороги біля буд. АДРЕСА_1 , здійснила наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину з права наліво в темпі бігу.

В результаті ДТП малолітній ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, після чого був доставлений до Ізмаїльської ЦМЛ у важкому стані, де в приміщенні реанімаційного відділення помер внаслідок отриманих травм під час ДТП.

В ході огляду місця події, який проводився 25.07.2024 року за місцем вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а саме: АДРЕСА_1 , слідчим було виявлено та вилучено: автомобіль марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 20.04.2002 року Ізмаїльським МРЕВ в Одеської області, належить ОСОБА_6 .

Слідчим суддею встановлено, що вилучений під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки зберігає на собі сліди ДТП та необхідний для подальшого проведення експертиз.

Вищевикладене також підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою слідчого, відповідно до якої вилучений під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб було визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження.

У ході досудового розслідування виникла необхідність у дослідженні транспортного засобу з метою встановлення об`єктивних обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З клопотання та долучених в його обґрунтування матеріалів вбачається, що вилучене майно згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України відноситься до речей, які зберегли на собі сліди скоєння кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що з метою встановлення істини по кримінальному провадженню та з`ясування причин дорожньо-транспортної пригоди потрібне детальне дослідження, вилученого транспортного засобу за участю спеціалістів в галузі автотехніки, що свідчить про наявність необхідності у його арешті.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпеченні збереження зазначеного у клопотанні майна, з накладенням заборони відчуження, користування та розпорядження таким майном. В свою чергу не накладення арешту на майно, може призвести до його з нищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженню.

Згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України»: «Зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів , здійснюються на спеціальних майданчиках і стоянках для зберігання тимчасово затриманих засобів».

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170 - 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000944 від 25.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на автомобіль марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 .

Виконання ухвали про арешт майна покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1