печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участі:

прокурора - ОСОБА_3

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000091 від 13.04.2023, підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

07.08.2024 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000091 від 13.04.2023, підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000091 від 13.04.2023 за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 5 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України, та за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України.

10.05.2024 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру за ч. 5 ст. 190 КК України , а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому в умовах воєнного стану, організованою групою, що завданого шкоду потерпілому у значному та особливо великому розмірі.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва строк досудового розслідування у кримінальному № 0000091 продовжено до шести місяців, тобто до 09.08.2024 включно.

27.06.2024 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру про те, що він підозрюється в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому в умовах воєнного стану, організованою групою, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України та у розпорядженні майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійсненні фінансової операції з таким майном, вчинені особою, яка знала, що таке майно одержане злочинним шляхом, вчинене організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02.08.2024 строк досудового розслідування у кримінальному № 0000091 продовжено до восьми місяців, тобто до 09.10.2024 включно.

12.02.2024 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 до 09.04.2024 включно, та одночасно визначено запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України. Розмір застави визначений у межах 2 850 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 8 629 800 грн.

04.04.2024 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_11 продовжено ОСОБА_7 строк тримання під вартою у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000091 до 09.05.2024, проте зменшено заставу та визначено у межах 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 3 028 000 грн.

06.05.2024 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_12 продовжено ОСОБА_7 строк тримання під вартою у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000091 до 01.07.2024, із визначеною заставою у розмірі 3 000 000 грн.

27.06.2024 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_13 змінено запобіжний захід ОСОБА_7 на цілодобовий домашній арешт.

29.07.2024 колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду скасовано ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27.06.2024 та постановлено нову ухвалу, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 до 09 серпня 2024 року із правом внесення застави у розмірі 990 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 997 730 грн у національній грошовій одиниці.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 та ч. 3 ст. 209 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Слідчий вказує, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні в тому числі і особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна. Обґрунтованість підозри підтверджується матеріалами кримінального провадження, тому останній, усвідомлюючи невідворотність покарання у разі визнання її винуватою, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаних кримінальних правопорушень, може переховуватися від органу досудового розслідування, суду, у тому числі на тимчасово не підконтрольній території та за кордоном, оскільки має можливість виїхати за кордон.

Повідомлення про підозру підтверджується матеріалами кримінального провадження, тому останній усвідомлюючи невідворотність покарання, у разі визнання його винним, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаних кримінальних правопорушень, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, у тому числі на території, яка тимчасово не підконтрольна владі України.

Також, зазначено, що існує ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що на даний час у вказаному кримінальному провадженні не встановленні всі обставини, які підлягають доказуванню, зокрема не встановлено всіх інших можливих учасників вчинення правопорушень, місця перебування інших речей, предметів та документів, які можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому підозрюваний, перебуваючи на волі, може самостійно, або за допомогою інших невстановлених на даний час учасників знищити, сховати або спотворити речі і документи, які можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні та які на даний час не відшукані органом досудового розслідування.

Зокрема, перебуваючи на волі, підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності для себе, своїх спільників, може вчинити дії направлені на примушення до зміни наданих раніше свідчень допитаними особами. Крім того враховуючи характер вчинених злочинів, на даний час органом досудового розслідування не допитані усі особи, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню в т.ч. і обставини, які дадуть змогу встановити інших можливих співучасників злочинів та їх ролі. При встановленні наявності ризику впливу на свідків, експертів та інших підозрюваних, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, потерпілими, експертами у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці для проведення процесуальних дій у справі чи затягуванні з ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування, у тому числі зможе продовжити протиправну діяльність.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний може і надалі вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, пов`язані з заволодіння чужим майном шляхом обману.

Таким чином, слідчий вказує, що на даний час у вищезазначеному кримінальному провадженні продовжують проводитися слідчі (розшукові) дії, а також заходи забезпечення кримінального провадження, направлені на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування. Однак, для закінчення досудового розслідування та звернення до суду з обвинувальним актом, необхідно провести ще ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

Зокрема, в ході подальшого досудового розслідування необхідно виконати наступне: отримати відповідь на доручення ДКП НП України від 10.03.2024 щодо встановлення відомостей про значну кількість криптовалютних гаманців, на котрі здійснювався вивід коштів з підконтрольних рахунків підозрюваних; додатково допитати свідків у кримінальному провадженні, із урахуванням вже допитаних свідків з 10.05.2024; із урахуванням отриманого висновку аналітичного дослідження №99/99-00-08-02-01-20/ від 11.04.2024 встановити на допитати контрагентів ФОП « ОСОБА_14 » щодо обставин проведення безтоварних операцій, а також операцій із легалізації коштів; витребувати документи щодо фінансово-господарських операцій та звітності останніх, які можуть бути причетними до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 209 КК України. встановити та допитати інших осіб, яким було завдано шкоду у наслідок злочинної діяльності підозрюваних та інших осіб, причетних до вчинених злочинів (зареєстровано додаткові кримінальне провадження та визначено підслідність у проваджені, яке підлягає додатковому відпрацюванню); провести впізнання особи із свідками, із урахуванням наданих ними показів, які передавали грошові кошти підозрюваним особисто та/або були присутніми під час передачі коштів від потерпілих до підозрюваних; провести у порядку визначеному ст. ст. 103-106 КПК огляди мобільних телефонів свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, у пам?яті яких зберіглось листування у мобільних додатках із особами, причетними до заволодіння чужим майном потерпілих шляхом зловживання довірою, безпосередньо у мобільних додатках та самостійно виготовлених знімках екрану, яке у подальшому було видалено. розсекретити документи, на підставі яких отримано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій постанови, клопотання, ухвали, доручення, протоколи); отримати відповідь на доручення від ДКР НП України за результатом оглядів технічних звітів за результатом проведення трьох судових компютерно-технічних експертиз, якими здійснено створення образу мобільних телефонів, у яких міститься інформація про листування під час вчинення кримінальних правопорушень особами, які можуть бути причетними до їх вчинення. провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії направлені на всебічне повне та об`єктивне досудове розслідування; за результатами проведених вказаних вище слідчих та розшукових дій, а також заходів забезпечення кримінального провадження змінити повідомлення про підозру та повідомити про нову підозру ОСОБА_9 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, пов`язаних із заволодінням чужим майном, а також із легалізації коштів, виконати вимоги статті 290 КПК України та відкрити матеріали іншій стороні, а також надати доступ до матеріалів кримінального провадження потерпілим, скласти обвинувальний акт, реєстр матеріалів та вручити його підозрюваним.

Провести зазначені слідчі (розшукові) та процесуальні дії до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, тобто до 09.08.2024, не представилось можливим, у зв`язку із характером вчинених кримінальних правопорушень, специфікою розслідування даного роду злочинів, об`ємністю матеріалів кримінального провадження, значною кількістю потерпілих, які знаходяться у досить віддалених від місця проведення досудового розслідування місцях, довготривалістю проведення призначених експертиз, а також у зв`язку із іншими об`єктивними обставинами, які перешкоджали завершити досудове розслідування у зазначений строк.

Враховуючи вказані факти, на даний момент виникла необхідність у продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, зазначив, що підозра є необґрунтованою, про що зазначає у своїх письмових запереченнях.

Також, адвокат звернув увагу,що кваліфікація дій ОСОБА_7 не тягне за собою автоматичне визнання його вини у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, і до винесення вироку, він вважається невинуватим у вчиненні злочину, який йому інкримінується, а тому сам лише розмір санкції статті, по якій пред`явлена підозра, не є достатнім чинником для тримання обвинуваченого під вартою.

Окрім цього, підстав для відстрочки від мобілізації, визначених ст. 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», ОСОБА_7 не має та жодних даних про можливість ОСОБА_7 перетнути державний кордон України в умовах воєнного стану, а тому ризик втечі закордон є необґрунтованим.

Твердження про потенційний виїзд ОСОБА_7 на окуповані території суперечить його меті та інтересам із самого початку повномасштабного вторгнення - надання волонтерської допомоги ЗСУ та іншим військовим формуванням. Перетинати кордон в незаконний спосіб, ОСОБА_7 теж не має наміру, інакше б не займався діяльністю, пов`язаною з безперервною, безперебійною допомогою ЗСУ.

Підозрюваний постійно ініцією клопотання в раках кримінального провадження, з метою доведення своєї невинуватості та зацікавлений у досудовому розслідуванні.

Можливість впливати на свідків та докази, є не підтвердженою, оскільки у підозрюваного були проведенні обшуки вилучені речі та документи, щодо свідків відсутні будь-які письмові докази впливу підозрюваного на них.

Відтак, адвокат стверджує, що запобіжний захід тримання під вартою є надто суворим, для особи, яка співпрацює зі слідством, відносно якої відстуні будь-які ризки, а тому просив відмовити в задоволенні клопотання.

Захисник ОСОБА_4 підтримав позицію захисника ОСОБА_6 , вважає, що клопотання необгрунтоване та ризики не доведенні. Просив суд, в разі задоволення клопотання, зменшити розмір застави.

Захисник ОСОБА_5 підтримала позицію захисників, вважає, що клопотання необгрунтоване та ризики не доведенні. Підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, характеризується позитивно. Відтак, просив відмовити в задоволенні клопотання або ж застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію своїх захисників.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України, при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на можливу обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено судом при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Долучені до клопотання докази, містять дані щодо можливої обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали продовження застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу, так як, на думку слідчого судді, він є занадто суворий та не відповідає ступеню ризиків у кримінальному провадженні, оскільки стороною обвинувачення не долучено достатніх доказів, які б свідчили, що до підозрюваного потрібно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Зокрема, при розгляді клопотання встановлено, що вищенаведені у клопотанні слідчого ризики не містять переконливого обґрунтування, що тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який є винятковим, зможе забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. Фактично ці ризики, за переконанням слідчого судді, мають мінімізований ступінь їх здійснення, а слідчий у клопотанні та прокурор в судовому засіданні не довели обставин, які свідчать про недостатність застосування щодо підозрвюаного м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання вказаним ризикам.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Оскільки в матеріалах провадження відсутні достатні дані перешкоджання ходу досудового розслідування, здійснення тиску на свідків та переховування підозрюваного від органу досудового розлідування, слідчий суддя вважає, що враховуючи обставини кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , останньому не може бути продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання вартою, оскільки даний захід є занадто суворим з урахуванням встановлених обставин.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

З врахуванням зазначеного саме цілодобовий домашній арешт, як запобіжний захід, забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, оскільки з врахуванням обставин, на які посилається орган досудового розслідування, є необхідність у даному запобіжному заході, з метою запобігання ризикам.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про продоження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відтак, клопотання про продовження тримання строку під вартою, не підлягає задоволенню.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання: АДРЕСА_1 , з покладенням на підозрювану обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 05.10.2024, а саме: не відлучатися з м. Київ, без дозволу слідчого, прокурора або суду;прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування з підозрюваними і свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих злочинів та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000091 від 13.04.2023, підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000091 від 13.04.2023, а саме: до 05.10.2024 включно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися з м. Київ, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування з підозрюваними і свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Звільнити негайно підозрюваного ОСОБА_7 з під-варти в залі суду.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , до виконання органу Національної поліції за його місцем проживання.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1