Справа № 752/2651/23
Провадження № 1-кс/752/4600/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному проваджені №0000248, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.03.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.15 ч.4 ст.190, ч.3 ст.191 КК України

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання про арешт майна у якому слідчий просить накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000248 від 25.03.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.15 ч.4 ст.190, ч.3 ст.191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб, використовуючи підроблені документи, які посвідчують особи власників банківських рахунків, вчинили заволодіння грошовими коштами, які зберігались на рахунках, відкритих в АТ «Державний ощадний банк України» на суму понад 10 млн. гривень.

Зокрема у кримінальному провадженні дослідженню підлягають наступні факти вчинення кримінальних правопорушень:

-заволодіння грошовими коштами у розмірі 139 900 доларів США, які зберігались на картковому рахунку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мало місце 23.10.2020;

-заволодіння грошовими коштами у розмірі 55 823,73 доларів США, які зберігались на картковому рахунку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що мало місце 19.11.2020;

-заволодіння грошовими коштами у розмірі 58 400 доларів США (2 135 606, 24 грн.), які зберігались на картковому рахунку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що мало місце 26.04.2023;

-заволодіння грошовими коштами у розмірі 169 334 доларів США (6 192 746, 14 грн.), які зберігались на картковому рахунку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що мало місце 27.05.2023;

-замах на заволодіння грошовими коштами, які зберігались на картковому рахунку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що мало місце 17.06.2023;

-заволодіння 5 000 гривень та замах на заволодіння грошовими коштами у розмірі 108 635,16 доларів США та 6 941, 55 ЄВРО, які зберігались на картковому рахунку ОСОБА_11 , що мало місце 18.09.2023.

Слідством встановлено, що 12.10.2020 до ТВБВ №10026/036 ( АДРЕСА_2 ) звернулась невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка представилась ОСОБА_6 з питань зміни фінансового номеру телефону. Зазначена особа в присутності працівника відділення зателефонувала в Контакт - Центр та при проходженні ідентифікації заблокувала стару карту. Крім того, працівником відділення банку було змінено фінансовий номер клієнта ОСОБА_6 , а також видано і активовано миттєву БПК № НОМЕР_1 .

Проте, оскільки миттєва БПК не надавала змоги здійснювати операції з мобільними заощадженнями, цього ж дня вищезазначена невстановлена особа звернулась до ТВБВ № НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) і замовила випуск додаткової картки до поточного рахунку клієнта ТВБВ № НОМЕР_3 ОСОБА_6 , на якому знаходилось близько 140 000,00 доларів США.

У подальшому 23.10.2020: о 16 год. 31 хв. співробітниками ТВБВ №10026/038 невстановленій особі була видана та активована додаткова БПК № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_6 ; о 17 год. 12 хв. за допомогою цієї ж БПК № НОМЕР_4 в ТВБВ № НОМЕР_5 ( АДРЕСА_4 ) невстановленою особою було здійснено зняття готівкових коштів з поточного рахунку ОСОБА_6 в іноземній валюті в сумі 100 000,00 доларів США; о 18 год. 16 хв. за допомогою цією ж БПК № НОМЕР_4 в ТВБВ № НОМЕР_6 ( АДРЕСА_5 ) невстановленою особою було здійснено зняття готівкових коштів з поточного рахунку ОСОБА_6 в іноземній валюті в сумі 39 900,00 доларів США.

Також встановлено, що працівниками банку досліджено копії паспорту серії НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_6 , наданого невстановленою особою в ТВБВ № НОМЕР_6 , за результатами якого встановлено, що наявна на стор. 5 фотокартка не відповідає фотографії клієнта ОСОБА_6 на документах, які знаходяться в електронному архіві документів Банку.

Крім цього, 19.11.2020 в ТВБВ №10026/034 ( АДРЕСА_4 ) з рахунку клієнта ОСОБА_7 було здійснено зняття грошових коштів в сумі 55 823,73 доларів США. Вказана операція була здійснена на підставі заяви на видачу готівки № від 19.11.2020 (реф. 11).

Водночас від імені ОСОБА_7 було подано заяву про закриття вказаного поточного рахунку. Відповідно до даних з банківських систем, при отриманні коштів використовувався паспорт громадянина України серії НОМЕР_8 на ім`я громадянина України ОСОБА_7 , виданий 24.10.1996 Мінським РВ ГУ МВС України в м. Києві.

Разом з тим, за наявною інформацією, громадянин України ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . При цьому згідно з даними сервісу ДМС України, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 серії НОМЕР_8 , який використовувався при отриманні коштів, є недійсним.

Крім цього, 26.04.2023, о 12:27 до територіального відокремленого безбалансового відділення №10026/059 Філії - Головне управління по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк», яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , звернулась невстановлена особа, яка представилась громадянкою ОСОБА_8 та надала для ідентифікації, ймовірно підроблений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 серії НОМЕР_9 , виданий Залізничним РУ ГУМВС України в м. Києві 08.07.1997.

В ході звернення невстановленою особою, що діяла від імені ОСОБА_8 надано заяву на зміну фінансового номеру клієнта ОСОБА_8 . Також укладено договір банківського вкладу фізичної особи (від 26.04.2023 №1), відкрито депозитний гривневий рахунок, відкрито новий поточний гривневий картковий рахунок та оформлено розписку про отримання БПК-миттєвої платіжної картки типу Visa Rewards Pay Wave MR (Мій рахунок) № НОМЕР_10 , яка в свою чергу видана з каси відділення невстановленій особі.

Після зміни фінансового номеру клієнта ОСОБА_8 , невстановленою особою в додатку «Ощад 24/7» здійснено конвертацію валюти у розмірі 58 400 доларів США, які знаходились на валютному рахунку ОСОБА_8 в гривневий еквівалент та кошти у сумі 2 135 606,24 грн. переведено на попередньо відкритий гривневий картковий рахунок.

В подальшому цього ж дня, а саме 26.04.2023, невстановленою особою здійснено розрахунки банківською платіжною картою в торгівельних мережах м. Києва на суму 2 135 606, 24 грн.

Крім цього, 27.05.2023, о 13:35 до територіального відокремленого безбалансового відділення №10026/0134 Філії - Головне управління по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк», яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , звернулась невстановлена особа, яка представилась громадянкою ОСОБА_9 та надала для ідентифікації, ймовірно підроблений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 серії НОМЕР_11 , виданий Широківським РУ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області 11.02.2016.

В ході звернення невстановленою особою, що діяла від імені ОСОБА_9 подано заяву на зміну фінансового номеру клієнта ОСОБА_9 та відкрито новий поточний рахунок і отримано до нього миттєву платіжну картку типу «Власна картка» № НОМЕР_12 .

Після зміни фінансового номеру клієнта ОСОБА_9 , невстановленою особою в додатку «Ощад 24/7» здійснено конвертацію валюти у розмірі 169 334 доларів США, які знаходились на валютному рахунку ОСОБА_9 в гривневий еквівалент та кошти у сумі 6 192 746,14 грн. переведено на попередньо відкритий гривневий картковий рахунок.

В подальшому 27.05.2023 о 12:00 год. та 28.05.2023 о 13:00 невстановленими особами здійснено розрахунки вищевказаною банківською платіжною картою в торгівельних мережах міста Києва на суму 5 945 760 грн., а також знято готівкою в банкоматах грошові кошти на суму 135 000 гривень.

Крім цього, 17.06.2023, о 13:00 до територіального відокремленого безбалансового відділення №10026/0126 Філії - Головне управління по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк», яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_8 , звернулась невстановлена особа, яка представилась громадянкою ОСОБА_10 та надала для ідентифікації, ймовірно підроблений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 серії НОМЕР_13 , виданий Залізничним РУ ГУ МВС України в м. Києві 06.02.1996.

Дана особа повідомила працівникам філії про свій намір розмістити кошти на депозитному рахунку у розмірі 500 000 гривень, а також змінити фінансовий номер мобільного телефону до поточного рахунку, відкрити новий поточний рахунок та отримати миттєву платіжну картку.

Однак, під час співставлення наданого під час обслуговування паспорту на ім`я ОСОБА_10 зі сканованою копією паспорту, наявною в електронному архіві банку, було виявлено невідповідність наданого документу наявній в електронному архіві банку копії. Під час здійснення копіювання паспорту, особа попросила повернути паспорт, не надавши можливості здійснити повне його копіювання, вийшла з відділення та більше не поверталась.

Крім цього встановлено, що 18.09.2023, у період часу з 17:15 год. до 18:00 год., невстановлена досудовим розслідуванням особа, знаходячись у відділенні АТ «Ощадбанк», яке розташоване за адресою: м. Київ вул. Срібнокільська, 3-г, використовуючи підроблений паспорт виданий на ім`я ОСОБА_11 , здійснила переоформлення банківської карточки тим самим отримала доступ до розпорядження грошовими коштами ОСОБА_11 у розмірі 108 635,16 доларів США та 6 941, 55 ЄВРО, які зберігалися на її рахунках, відкритих в АТ «Ощадбанк».

Цього ж дня, вказана невстановлена особа знаходячись за адресою: АДРЕСА_9 , використовуючи дану банківську платіжну картку, зняла в банківському терміналі грошові кошти у розмірі 5 000 гривень. Однак при наступній спробі, банківська платіжна картка була вилучена банкоматом.

За версією слідства, до заволодіння шляхом обману грошовими коштами, які зберігались на рахунку ОСОБА_9 , відкритому у АТ «Ощадбанк» у розмірі 169 346 доларів США, що в перерахунку у національну валюту становить 6 192 746, 14 грн., причетні керуючий ТВБВ № НОМЕР_14 філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» ОСОБА_5 , а також громадянин України ОСОБА_12 та громадянка ОСОБА_13 .

29.05.2024 ОСОБА_5 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 повідомлено про підозру у вчиненні заволодіння шляхом обману грошовими коштами, які зберігались на рахунку ОСОБА_9 , відкритому у АТ «Ощадбанк», тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

За версією слідства, ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 також причетні і до вчинення решти вищезазначених кримінальних правопорушень.

Слідством встановлено, що у власності ОСОБА_5 є квартира АДРЕСА_1 .

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Посилаючись на положення п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий зазначає, що з метою забезпечення відшкодування спричинених збитків (шкоди), виникла необхідність у накладенні арешту на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_5 .

На підставі зазначеного слідчий просить про задоволення клопотання.

Також слідчий у клопотанні просить з метою забезпечення арешту майна розглянути клопотання про арешт майна без повідомлення підозрюваного.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність у якій зазначив, що клопотання підтримує, просить задовольнити, метою арешту майна є забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про проведення розгляду цього клопотання без виклику власника майна, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000248 від 25.03.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.15 ч.4 ст.190, ч.3 ст.191 КК України.

У цьому кримінальному провадженні, 29.05.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, що підтверджується копією повідомлення про підозру.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_5 набув у цьому кримінальному провадженні процесуальний статус підозрюваного.

Слідчим суддею досліджені матеріали кримінального провадження, додані слідчим до клопотання на обґрунтування обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточну кваліфікацію дій ОСОБА_5 , дослідження цих документів у сукупності формують у слідчого судді внутрішнє переконання, що мали місце обставини, про які зазначається у клопотанні, та що до їх вчинення може бути причетний ОСОБА_5 , тому слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно змісту клопотання про арешт майна та письмової заяви прокурора, метою арешту майна є забезпечення відшкодування спричинених збитків (шкоди).

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, є арешт майна (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Частиною 6 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

При вирішенні питання про арешт майна з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).

Частиною 1 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведене необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Право власності на квартиру АДРЕСА_1 , щодо якого слідчий у клопотанні ставить питання про її арешт, зареєстровано за ОСОБА_5 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Встановлено, що в рамках кримінального провадження №0000248 представником АТ «Ощадбанк» подано цивільний позов до ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в розмірі 169 346 дол. США, що підтверджується копією цивільного позову, долученою прокурором до матеріалів клопотання.

Враховуючи зазначене, з урахуванням обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, поданого в рамках кримінального провадження цивільного позову про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, з огляду на те, що існує обґрунтована підозра вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення цивільного позову, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для арешту майна ОСОБА_5 з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Оцінюючи підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчий суддя враховує, що чинним кримінальним процесуальним законом передбачено правову підставу та умови обмеження права власності. Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Згідно із ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема, заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно (ч. 5 ст. 173 КПК України).

З огляду на те, що правовою підставою для накладення арешту на майно у цьому кримінальному провадженні є забезпечення відшкодування шкоди, завданої злочином, а також доведеність прокурором існування достатніх підстав вважати, що не накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні, може призвести до його можливого відчуження на користь третіх осіб або настання інших негативних наслідків, слідчий суддя дійшов висновку, що заборона відчуження та розпорядження майном виправдовує у цьому випадку ступінь втручання у право власності особи.

Враховуючи зазначене клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 7, 131-132, 170-173, 175, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , із забороною відчуження та розпорядження нерухомим майном, а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1