печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ)

підозрюваного - ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду судове провадження за клопотанням прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про застосування відносно підозрюваного у кримінальному провадженні №0000965 від 02.11.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання,-

ВСТАНОВИВ:

11.10.2024 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про застосування відносно підозрюваного у кримінальному провадженні №0000965 від 02.11.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчою групою Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000965 від 02.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 426-1, ч. 4 ст. 425, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України та за підозрою, зокрема і заступника начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки - начальника сектору мобілізаційно-оборонної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 » полковника ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 425 та ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Досудовим розслідуванням, встановлено, що проходячи військову службу за контрактом на посаді заступника начальника територіального центру комплектування та соціальної НОМЕР_1 - начальника сектору мобілізаційно-оборонної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 » Сухопутних військ Збройних Сил України, ОСОБА_5 був наділений достатніми повноваженнями для здійснення організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а також мав достатній досвід військової служби, останній мав вичерпні можливості для здійснення контролю та організації роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також підпорядкованих йому територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

До числа основних завдань, покладених на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, є постачання людських мобілізаційних ресурсів до навчальних центрів та військових частин Збройних Сил України. Особливої важливості така діяльність набуває в умовах дії особливого правового режиму воєнного стану.

З цією метою ОК «Північ» щомісячно видає мобілізаційні розпорядження, в яких визачаються кількісні та цільові показники постачань, а також надаються відповідні доручення і вказівки в організації такої діяльності.

Таким чином, проходячи військову службу за контрактом на посаді заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 - начальника сектору мобілізаційно-оборонної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 » Сухопутних військ Збройних Сил України, ОСОБА_5 у період з 30.06.2023 по 09.01.2024 проявив недбалість та не вжив відповідних заходів щодо належного виконання планів постачання людських мобілізаційних ресурсів, у зв`язку з чим з серпня 2023 року по січень 2024 року спостерігалось систематичне невиконання планів постачання людських мобілізаційних ресурсів до окремих навчальних центрів та військових частин Збройних Сил України.

Відтак, ОСОБА_5 допустив порушення Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з питань обліку та відмобілізування військовозобов`язаних.

Прокурор зазначає, що в ході досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, згідно ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 425 КК України та ч. 5 ст. 426-1 КК України, які інкримінуються підозрюваному, є тяжким та особливо тяжким злочинами відповідно.

Основне покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду (ризик втечі).

Зазначений ризик обґрунтовується також тим, що на даний час не встановлено виключне коло осіб, які причетні до злочинної діяльності. З метою уникнення кримінальної відповідальності, співучасники підозрюваного можуть переховувати особу останнього та вчиняти інші протиправні дії за його вказівками, протидіяти кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи посаду та соціальні зв`язки особи підозрювано стає очевидним, що механізм перетину державного кордону для останнього не становить будь-яких перешкод. На даний час рядом іноземних держав громадянам України надається широкий спектр гарантій, у тому числі соціальних, що обґрунтовує вагомість ризику.

Підозрюваний в силу своєї обізнаності, авторитету, обумовленого займаною посадою та військовим званням старшого офіцерського складу «полковник», набутих соціальних зв`язків, як серед військовослужбовців, так і серед цивільного населення, може особисто або опосередковано (шляхом впливу на інших осіб), знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень.

Вагомість ризику обґрунтовується й тим, що інші, у тому числі ще не встановлені особи, які причетні до злочинної діяльності, також зацікавлені знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, адже вони можуть викривати їх злочинну діяльність.

Крім того, на даний час у кримінальному провадженні проведений не весь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування; не встановлено виключне коло осіб, які причетні до злочинної діяльності, місця зберігання знарядь та засобів злочинної діяльності.

На даний час у кримінальному провадженні не встановлені та не допитані усі свідки кримінальних правопорушень.

У свою чергу, підозрюваний має стійкі зв`язки як в органах військового управління, діяльність яких досліджується під час досудового розслідування, та серед цивільного населення, які може використати для незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження шляхом їх підкупу, примушування чи іншого тиску чи впливу з метою схилити їх до відмови від дачі правдивих показань або надання неправдивих показань у кримінальному провадженні.

Також, у вказаному кримінальному провадженні проводиться низка експертних досліджень, на висновки за результатами яких сторона обвинувачення може покликатись під час судового розгляду в обґрунтування обвинувачення.

Крім того, для здійснення тиску на учасників кримінально провадження, не обов`язково знати їх особисто. Для цього достатньо того, що підозрюваному після ознайомлення з матеріалами справи, стануть відомі анкетні дані військовозобов`язаних, свідків, спеціалістів, які можуть залучатися для надання консультацій та пояснень, експертів. Тому з метою уникнення кримінального покарання, підозрюваний може вчиняти дії, покликані на примушення їх до зміни показань чи до відмови від їх надання.

Під час досудового розслідування досліджуються обставини щодо причетності до злочинної діяльності інших військових службових осіб Збройних Сил України, що зумовлює підвищені ризики невиконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, як з метою уникнення власної кримінальної відповідальності, так і сприяння в уникненні такої відповідальності іншими причетними особами, без обмеження себе для цього в жодних, у тому числі протиправних засобах (ризик змови).

Підодозрюваний бажаючи уникнути передбаченого кримінальним законом покарання за вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочинів, підозрюваний може намагатися переховуватися від органу досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим вчинить інші кримінальні правопорушення, а спосіб вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, дозволяє підозрюваному продовжити злочинну діяльність.

З врахуванням зазначеного, прокурор просить суд застосувати у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000965 від 02.11.2023 до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що полягає у покладенні на підозрюваного обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання, оскільки воно є необґрунтованим.

Окрім цього, оскільки підозрюваний працює разом з іншими підозрюваними, захист просив уточнити обов`язок щодо не спілкування з іншими підозрюваними.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

Так, судовим розглядом встановлено, що 12.07.2024 за вказаними обставинами злочинної діяльності, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 425 та ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати особу у вчиненні кримінальних правопорушень повністю підтверджуються зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: матеріалами Третього оперативного відділу (з дислокацією у м. Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, які стали підставою для початку досудового розслідування; протоколами обшуку приміщень ІНФОРМАЦІЯ_5 ;протоколами тимчасового доступу до речей і документів;- протоколами огляду, зокрема смартфонів підозрюваних та інших фігурантів кримінального провадження;- матеріалами Третього оперативного відділу (з дислокацією у м. Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, які отримані на виконання доручень слідчого у кримінальному провадженні; протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалах клопотання доказах.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні сторони обвинувачення та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні про застосування запобіжного заходу дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність можливої обґрунтованої підозри ОСОБА_5 та зв`язку з кримінальним правопорушенням, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного, враховую вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, при вирішенні питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Під час судового розгляду клопотання стороною обвинувачення було доведено наявність ризиків у кримінальному провадженні, так як доводи та заперечення сторони захисту про їх відсутність, слідчий суддя не приймає, оскільки з огляду на матеріали клопотання та встановлені обставини, підстав стверджувати, що ризики відсутні стороною захисту не доведено та слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено, окрім цього слідчий суддя враховує всі обставини справи та суспільний резонанс.

За викладених обставин, вбачається, що на даний час у кримінальному провадженні продовжують існувати обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Крім того, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Наряду з вказаним, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 179 КПК України визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відтак, з врахуванням зазначених обставин, слідчий суддя прийшов до висновку про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи (проходження служби);здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утриматись від спілкування з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні щодо обставин кримінального провадження.

Питання доведеності вини підозрюваної особи у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Відтак, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177-179,194, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000965 від 02.11.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки строком до 14.12.2024 року, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000965 від 02.11.2023:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи (проходження служби);

- здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматись від спілкування з іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні щодо обставин кримінального провадження.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні № 0000965 від 02.11.2023.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7