Справа № 346/6809/23
Провадження № 1-кс/346/1063/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі слідчого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

заявниці ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого відділення Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано - Франківській області ОСОБА_4 від 04.09.2024 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 13.10.2023 року за №0000188, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України (попередня кваліфікація - ч.2 ст.197-1 КК України),

ВСТАНОВИВ:

заявниця звернулася із вказаною скаргою, в обгрунтування якої зазначає, що 26.07.2024 року вона подала клопотання, в якому просила вирішити питання щодо звернення до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на речові докази, а саме на: земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :18:001:0220, яка перебуває в користуванні ОСОБА_5 , та земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :18:001:0231, яка перебуває в користуванні ОСОБА_6 , із забороною здійснювати на таких земельних ділянках будівництва будь-яких будівель та споруд.

Проте, оскаржуваною постановою про відмову в задоволенні клопотання від 04.09.2024 року заявниці відмовлено у задоволені вказаного клопотання, оскільки судовими рішеннями будь-яких порушень у питанні передачі вказаних земельних ділянок Коломийською міською радою їхнім теперішнім користувачам не виявлено. Окрім того, в Міністерство оборони України скеровано запит з метою отримання інформації, чи перебували в них у власності вказані земельні ділянки та чи приймались рішення про їх передачу.

Заявниця вказала, що вказані земельні ділянки є об`єктом кримінально-протиправних дій, на них здійснюється будівництво багатоквартирних житлових будинків, а невжиття відповідних заходів забезпечення кримінального провадження може в подальшому призвести до порушення інтересів держави в особі відповідних уповноважених органів Міністерства оборони України, до відання яких належить право володіння, користування та розпорядження зазначеними земельними ділянками та громадян, які здійснюють інвестування в будівництво вказаних багатоквартирних будинків.

Окрім того, 13.11.2024 року заявниця подала додаткові пояснення до скарги, доводи яких зводяться до того, що права комунальної власності на вказані земельні ділянки Коломийська міська рада не набула та розпоряджається ними, передаючи в оренду третім особам, незаконно, що можна розцінювати як самовільне захоплення землі.

Вказала, що оскаржувана постанова є незаконною та невмотивованою.

У зв`язку із цим заявниця просить скасувати зазначену постанову слідчого від 04.09.2024 року про відмову у задоволенні клопотання, в якому вона просила вирішити питання щодо звернення до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на зазначені речові докази.

В судовому засіданні заявниця подану скаргу підтримала з викладених в ній підстав, вказуючи також, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою. Вказала, що Коломийська міська рада не мала правових підстав для розроблення проекту землеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок та прийняття рішення про надання вказаних ділянок в оренду зазначеним особам.

Слідчий, який виніс оскаржувану постанову, в судове засідання не з`явився, однак, з Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області надійшли матеріали зазначеного кримінального провадження.

Згідно ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутністьслідчого, дізнавача чипрокуроране є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи принцип диспозитивності кримінального провадження, положення ч.3 ст.306 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу за відсутності слідчого.

Слідчий суддя, дослідивши скарги, долучені до неї матеріали та матеріали кримінального провадження, заслухавши думку заявниці, дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені також рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора про відмову у визнанні потерпілим, - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Водночас у ч. 5 ст. 40 КПК України закріплено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в як осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини суд повинен виносити вмотивовані рішення (рішення Великої Палати у справі «Moreira Ferreira проти Португалії (no. 2)» від 11 липня 2007 року, заява № 19867/12, параграф 84). Вмотивованість вимагає від суду чітко вказати на підстави тієї чи іншої аргументації. При вирішенні питання про встановлення процесуального статусу осіб, таким чином, необхідно чітко вказати, на підставі яких доказів в осіб виникає такий процесуальний статус.

З матеріалів вказаного кримінального провадження вбачається, що вище вказаним слідчим здійснюється досудове розслідування в зазначеному кримінальному провадженні.

Постановою вказаного слідчого від 04.09.2024 року про відмову в задоволенні клопотання відмовлено у задоволенні клопотання заявниці в якому просила вирішити питання щодо звернення до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на речові докази, а саме на: земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :18:001:0220, яка перебуває в користуванні ОСОБА_5 , та земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :18:001:0231, яка перебуває в користуванні ОСОБА_6 , із забороною здійснювати на таких земельних ділянках будівництва будь-яких будівель та споруд (а. с. 39-41).

В обґрунтування винесеної постанови слідчий вказав, що в ході досудового розслідування надано запит в Міністерство оборони України з метою отримання інформації - чи перебувала у власності (користуванн) Уіністерства оборони України земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 , - якшо так то на підставі яких документів, - чи передавалась вказана земельна ділянка з власності Міністерства оборони України у власність органів місцевого самоврядувания, - якщо так, то прошу надати належно завірені копі документів, що стали підставою для передачі вишевказаної земельної ділянки, однак на час винесення постанови відповіді не отримано. Окрім того, слідчим було встановлено, що заявниця в порядку цивільного судочинства зверталась із позовом до Коломийської міської ради, в якому просила визнати незаконним та скасувати рішення такої ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок та скасувати рішення цієї ж ради, яким затверджено проект відведення цих земельних ділянок та надання їх в оренду вказаним вище особам, однак її доводи були перевірені судами різних інстанції, у задоволенні вимог було відмовлено, судові рішення набрали законної сили.

Також слідчий зауважив, що на даний час в Міністерство оборони України скеровано запит з метою отримання інформації чи перебувала в них у власності земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 , та чи приймалось рішення про передачу її без отримання вказаної інформації в органу досудового розслідування немає підстав для звернення з клопотанням про накладення арешту на вищевказані земельні

У зв?язку із вищенаведеним, слідчий дійшов до висновку про відсутності підстав для вирішення питання щодо звернення до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на зазначені земельні ділянки (а. с. 39-41).

Вивчивши оскаржувану постанову від 04.09.2024 року слідчий суддя констатує, що у ній зазначені мотиви, на підставі яких було відмовлено. Також слідчий суддя погоджується з доводами слідчого, що на момент розгляду клопотання заявниці досудовим розслідуванням не здобуто належних доказів того, що наявні правові підстави для вирішення питання щодо звернення до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на зазначені земельні ділянки. З огляду на це, оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою.

Також слідчий суддя вважає, що заявниця у скарзі просить прийняти рішення, яке не передбачене КПК України, оскільки під час постановлення ухвали слідчий суддя вправі зобов`язати слідчого вчинити певну дію відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а не втручатись у межі його повноважень у кримінальному провадженні та виходити за межі предмету скарги.

Забезпечуючи ефективний доступ до правосуддя, за результатами розгляду скарги заявниці слідчий суддя, відповідно до ст. 307 КПК, міг би лише скасувати рішення слідчого, зобов`язати слідчого вчинити певну дію, зобов`язати припинити певну дію, відмовити в задоволенні скарги. При цьому кримінальний процесуальний закон не надає слідчому судді повноважень втручатися в дискреційні повноваження слідчого та прокурора в кримінальному провадженні.

Така позиція узгоджується із висновками, які викладені у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 05.04.2023 року у справі № 188/1146/22.

Окрім того, слід звернути увагу на постанову ККС ВС від 11.07.2023 року у справі № 676/3178/22, в якій зроблено правовий висновок щодо дискреційних повноважень слідчого. Із аналізу викладеної у вказаній постанові позиції Верховного Суду, яка релевантна до розглядуваних правовідносин, можна дійти до висновку, що ухваливши рішення про зобов`язання слідчого вчинити певні процесуальні дії, слідчий суддя вийшов би за межі своїх процесуальних повноважень щодо розгляду скарги, які визначені положеннями ст. 307 КПК України, та втрутився б у сферу виключних повноважень слідчого.

Частина ч.2 ст.307 КПК України передбачає, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

За таких обставин, слідчий суддя не знаходить підстав для висновків, що на час постановлення даної ухвали заявниця в порядкуст. 55 КПК України може бути визнана потерпілою у даному кримінальному провадженні. А тому оскаржувана постанова від 04.09.2024 року про відмову у задоволенні клопотання заявниці є обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

у задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого слідчого відділення Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано - Франківській області ОСОБА_4 від 04.09.2024 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 щодо звернення до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на речові докази (земельні ділянки) в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 13.10.2023 року за №0000188, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України (попередня кваліфікація - ч.2 ст.197-1 КК України), відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з часу її постановлення.

Повний текст ухвали складено 25.11.2024 року об 11:30 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1