Справа № 275/741/24
В И Р О К

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2024 року селище Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Брусилів кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за номером № 0000149 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, українця, освіта середня, не працюючого, розлученого, на утримані неповнолітніх дітей не має, депутатом та особою з інвалідністю не являється, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , адреса проживання як внутрішньо переміщено особи - АДРЕСА_2 ; тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 тимчасово проживав за згодою власника ОСОБА_8 в будинку останнього за адресою: АДРЕСА_3 .

20.03.2024 в нічний час, точної години не встановлено, у ОСОБА_6 , який перебував на території домоволодіння потерпілого ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем марки «Nissan Pathfinder» 2011 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належав потерпілому ОСОБА_8 на праві власності.

У вказаний день та час, реалізовуючи свій злочинний протиправний умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, діючи умисно, шляхом вільного доступу, ОСОБА_6 взяв ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію вище вказаного транспортного засобу та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає відкрив ключем двері автомобіля «NissanPathfinder» реєстраційний номер НОМЕР_1 , завів його двигун і, не маючи ані дійсного, ані уявного права на його керування, поїхав з АДРЕСА_3 в напрямку м. Ромни, Сумської області, де і був затриманий того ж дня.

Таким чином ОСОБА_6 незаконно заволодів автомобілем марки «NissanPathfinder» 2011 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартість якого становить 578 164, 00 грн., що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів та який належав потерпілому ОСОБА_8 на праві приватної власності.

Своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 289 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєному заперечив. Вказав суду, що з осені 2023 року оселився у раніше знайомого по цирковій діяльності ОСОБА_8 в будинку останнього в селищі Брусилів. ОСОБА_8 в той час зловживав алкоголем разом зі своїми знайомими, а ОСОБА_6 припинив такі дії, що не сподобалось знайомим ОСОБА_8 З осені 2023 і по березень 2024 ОСОБА_6 проживав у ОСОБА_8 , здійснював за ним посильний догляд, постійно був на зв`язку з дітьми ОСОБА_8 по питаннях його утримання, возив його до доньки в м.Київ. Також за згодою ОСОБА_8 постійно користувався його автомобілем « ОСОБА_9 », так як сам власник не їздив за кермом, за дозволом власника їздив по справах в межах області та в віддалені місцевості Херсонську область, Миколаївську тощо. Також за час проживання в ОСОБА_8 . ОСОБА_6 мав усну домовленість із сином власника щодо користування автомобілем «Ніссан» на орендній основі, однак укладенню договору оренди стало на завалі відсутність чинного паспорта в ОСОБА_10 та водійських прав. Також пояснив, що в березні 2024 за згодою ОСОБА_8 вони продавали домашні речі та консультувались з приводу можливості продажу будинку для влаштування ОСОБА_8 в будинок для літніх людей в м. Житомир. Вказав, 19.03.2024 вони з ОСОБА_11 були в нотаріуса, біля офісу якого зстаріли знайомого ОСОБА_12 , разом поїхали до будинку останнього, де виникла побутова суперечка в зв`язку з розпиванням алкоголю. Щоб не продовжувати конфлікт, ОСОБА_6 на автомобілі «Ніссан» поїхав додому до ОСОБА_8 , а самого ОСОБА_8 привезли поліцейські через деякий час. Вечором 19.03.2024 ОСОБА_8 був п`яний, заснув. Вночі ОСОБА_6 вирішив поїхати в Суми для з`ясування можливості проводити там циркові заходи, він взяв свої речі, які мав завезти на нове місце, поклав їх до авто та поїхав до Сум. Зранку був у м.Ромни, спілкувався з працівником Будинку культури, потім на виїзді з м.Ромни в сторону Києва був зупинений на блокпосту, де йому повідомили, що авто перебуває в розшуку. При цьому неодноразово телефонував ОСОБА_11 та донці ОСОБА_13 , запитував що сталося, однак з ОСОБА_8 не було зв`язку. В подальшому переговорив з ОСОБА_8 , сказав йому, що знаходиться біля Житомира і під обід приїде. Далі був затриманий. Вказав, що окремого дозволу на виїзд 19 чи 20 березня в ОСОБА_8 не брав, але перед тим з ним була розмова щодо перевезення речей ОСОБА_6 та перевезення ОСОБА_8 до доньки в Київ. Пояснив, що не уганяв авто, так як і перед тим часто їздив на ньому за згодою ОСОБА_8 . Наголосив на хороших тривалих відносинах з ОСОБА_8 та вказав, що написати заяву про угон ОСОБА_8 вказав ОСОБА_14 , який має неприязні відносини з ОСОБА_6 так як останній припиняв їхні з ОСОБА_15 , зловживання алкоголем. Зокрема, ОСОБА_16 першим прийшов до ОСОБА_11 , був з ним при виклику слідчих та перешкоджав ОСОБА_6 поспілкуватися по телефону з потерпілим. Вказав, що в ході досудового розслідування йому чинили перешкоди в проведенні перехресного допиту з потерпілим, останній був під впливом «друзів» та алкоголю, без догляду помер. Винним себе не вважає. В судових дебатах вказав на свою невинуватість та просив ухвалити справедливе рішення.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 в судовому засіданні вказав на відсутність складу злочину в діях ОСОБА_6 , так як він мав усну загальну згоду на користування авто потерпілого, був затриманий в короткий час після виклику поліції, хоча вже повертався додому з Сумської області. Вказав на відсутність мотиву викрадення авто. Просив ухвалити виправдувальний вирок.

Прокурор в судовому засіданні вину ОСОБА_6 вважав доведеною, версію захисту про наявність дозволу на керування авто не підтвердженою та такою, що спростована сукупністю досліджених доказів. Просив призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі терміном в 10 років з конфіскацією майна, вирішити питання речових доказів і судових витрат, запобіжний захід у виді тримання під вартою - продовжити.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України за обставин, викладених у обвинувальному акті, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується поза розумним сумнівом зібраними на досудовому слідстві та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, яким судом надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_17 пояснила, що дійсно тривалий час знає ОСОБА_6 по спільній діяльності. Восени 2023 року він був на гастролях в Брусилові та зустрівся з ОСОБА_8 , у якого став проживати. З того часу ОСОБА_6 допомагав доглядати батька, зв`язувався з нею та братом з цих питань. Також у ОСОБА_8 оселилася знайома ОСОБА_6 . ОСОБА_13 з дітьми, але виїхала за кілька днів до події 20.03.2023. Вказала, що не була біля батька при події злочину, 20.03.2024 їй телефонував батько й сказав, що ОСОБА_18 забрав речі та авто (Ніссан), батько був дуже засмучений, плакав. Потім зізвонювалась з ОСОБА_6 та дізналась, що авто й ОСОБА_6 були затримані в Сумській області. Після того приїздила до батька, подія угону його дуже засмучувала та підкосила, потім батько помер, після 20.03. і до смерті не змінив ставлення до події як до угону авто. Щодо дозволів на керування авто на ОСОБА_6 нічого не знає, рядом питань щодо майна батька займався її брат, він за кордоном. Також потерпіла вказала, що ОСОБА_6 раніше висловлювався, що має намір виїхати додому на окуповану територію, так як їй, відомо, що там знаходяться всі близько родичі останнього. Претензій до ОСОБА_6 не має.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснила, що ОСОБА_8 лікувався в Брусилівській лікарні з діагнозом цироз печінки та іншими захворювання, на лікування його привозив ОСОБА_6 , вони між собою гарно спілкувались, інших родичів ОСОБА_8 не бачила в лікарні, ОСОБА_6 приїздив на сірому джипі, купував ліки.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснив, що працює в ВП № 2 Житомирського РУП, пам`ятає, що зранку 20.03.2024 надійшло повідомлення про угон авто, було оголошено розшук, цей автомобіль зранку того ж дня було затримано в м.Ромни. Коли десь під обід приїхав на місце затримання дізнався, що водієм був ОСОБА_6 , той дав пояснення, що власник авто ОСОБА_8 дав згоду на користування авто. Авто доставили в Коростишів на штрафмайданчик. На лінію 102 дзвонив сам ОСОБА_8 .. У авто були якісь речі матраци, інструменти, посуд. ОСОБА_6 пояснював, що гастролює, тому перевозив свої речі на нове місце діяльності, в ОСОБА_21 був бо домовлявся за гастролі цирку.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_22 вказала, що пам`ятає, як ОСОБА_8 лежав у лікарні , ОСОБА_6 приходив до нього часто, піклувався, це було десь в січні цього року.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_23 пояснив, що знає ОСОБА_8 десь 14 років, з ОСОБА_24 познайомився десь літом 2023 року, коли його цирк стояв у с.Морозівка. Сказав, що відносини ОСОБА_8 та ОСОБА_6 спочатку убили хороші, потім ОСОБА_8 жалівся, що боїться ОСОБА_6 19.03.2024 він та ОСОБА_11 з ОСОБА_24 зустрілися біля нотаріуса в центрі ОСОБА_25 , потім всі разом поїхали до Залізка додому. Там ОСОБА_6 вчинив конфлікт, розбив пляшку горілки, ОСОБА_11 підставив ножа до горла, тому ОСОБА_16 викликав поліцію. Після цього ОСОБА_24 на авто ОСОБА_11 поїхав додому, приїхала поліція та завезла ОСОБА_11 до дому, склали матеріали на ОСОБА_6 . Наступного дня заїхав зранку до ОСОБА_11 , той сказав, що ОСОБА_24 угнав авто, тоді ж ОСОБА_11 викликав поліцію, потім приїхала слідча все оформлювати. Вказав, що вони іноді вживали алкоголь з ОСОБА_11 , потім ОСОБА_6 , перешкоджав цьому, поселив квартирантку, яка мала доглядати ОСОБА_11 . Знає, що син ОСОБА_11 дозволяв брати авто, але чи була така згода ОСОБА_11 на 20.03.2024 не знає. Вказав, що ОСОБА_11 жалівся на ОСОБА_24 , бо той підбив його продати будинок, іноді міг вдарити. Як ОСОБА_24 та ОСОБА_11 спілкувались по телефону 20.03.2024 не чув, звонив у поліцію та заяву писав сам ОСОБА_11 . До того ОСОБА_24 їздив на авто, потерпілий дозволяв. Також ОСОБА_11 жалівся свідку, що ОСОБА_6 зняв кошти з депозиту, забрав гроші та речі. Десь через місяць ОСОБА_11 помер, він дуже ображався на ОСОБА_6 за ту подію. ОСОБА_11 на авто сам не їздив, бо був позбавлений прав, іноді їздив на таксі.

Свідок ОСОБА_26 повідомив, що 20.03.2024 близько 06 години ранку його розбудила мати та повідомила, що їй телефонував ОСОБА_8 , який повідомив, що ОСОБА_6 викрав у нього автомобіль та речі і попросив щоб до нього прийшов ОСОБА_27 . Коли свідок до нього прийшов, то побачив, що на території домоволодіння відсутній автомобіль «Нісан», який належить ОСОБА_8 . При спілкуванні ОСОБА_8 повідомив, що ОСОБА_6 викрав у нього автомобіль та поїхав у невідомому напрямі. Після цього, близько 08 години ранку до ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_6 і запитав як справи. Потім ОСОБА_8 запитав у нього де його транспортний засіб на, що ОСОБА_6 повідомив, що знаходиться в Житомирі по справах та після 12 години повернеться. На той час ОСОБА_8 вже викликав працівників поліції. Вказав, що ОСОБА_8 повідомляв працівникам поліції що дозволу на користування автомобілем не давав в присутності свідка ОСОБА_8 написав заяву про злочину.

Свідок ОСОБА_28 повідомив, що працює з сином ОСОБА_8 ОСОБА_29 , потерпілого знає давно, так як часто йому додому привозив продукти харчування. З 2023 року у ОСОБА_8 жив ОСОБА_6 , який за ним доглядав та користувався автомобілем ОСОБА_9 по усній домовленості. Про угон вказаного автомобіля дізнався від ОСОБА_29 і ОСОБА_17 , які йому казали, що телефонував батько і сказав, ОСОБА_6 викрав у нього автомобіль і речі та поїхав в невідомому напрямі. Потім йому потерпілий особисто казав, що не давав дозволу ОСОБА_6 їхати в Сумську область. Також свідку ОСОБА_8 казав, що ОСОБА_6 його іноді ображав.

Свідок ОСОБА_30 повідомив, що живе по сусідству з ОСОБА_8 особисто з ним не товаришував, з 2023 року у потерпілого проживав чоловік на ім`я ОСОБА_31 , чого він там проживав йому не відомо. В березні місяці дізнався від сусідів, що ОСОБА_6 викрав авто у ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_32 повідомила, що перебувала у дружніх відносинах з ОСОБА_8 та ходили в гості один до одного. Потім у потерпілого з 2023 року став проживати ОСОБА_6 . Коли ОСОБА_8 лежав в лікарні вона разом з ОСОБА_6 їздили його провідувати. Після цього, у березні 2024 року зранку свідку зателефонував ОСОБА_8 і повідомив, що ОСОБА_6 у нього викрав автомобіль та речі і поїхав у невідомому напрямку. При цьому ОСОБА_8 був дуже схвильований. Після дзвінка вона розбудила сина, так як це було близько 06 ранку, і він пішов до ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_33 повідомила, що працює у міському будинку культури в м. Ромни на посаді виконуючого обов`язки директора, обвинуваченого не знає та він до неї не дзвонив і не приїздив, щоб домовитися про гастролі. Афіши про цирк у березні 2024 року не бачила.

Свідок ОСОБА_34 повідомила, що працює у міському будинку культури в м. Ромни на посаді тех. працівника, обвинуваченого не знає та він до неї не дзвонив і не приїздив, щоб домовитися про гастролі. Афіши про цирк у березні 2024 року не бачила, на роботу приходить з 8 годин, не уповноважена домовлятися за гастролі.

Свідок ОСОБА_35 повідомила, що працює на посаді дільничного в СПД №1 ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області. 19.03.2024 року о 17:17 надійшов виклик від ОСОБА_23 про те, що за адресою: АДРЕСА_4 ОСОБА_6 вчиняє неправомірні дії відносно заявника. Вона разом із ОСОБА_36 , на службовому автомобілі приїхали за вказаною адресою. Із даного подвір?я вийшов заявник ОСОБА_23 та ОСОБА_8 . При спілкуванні із останніми було встановлено, що ОСОБА_23 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 розпивали на території даного домоволодіння спиртні напої. В ході розпиття спиртних напоїв між ОСОБА_6 та ОСОБА_23 виник словесний конфлікт під час якого ОСОБА_6 висловлювався в бік заявника нецензурною лайкою. В ході розмови також було встановлено, що ОСОБА_6 сів у автомобіль марки «Нісан» та поїхав до будинку ОСОБА_8 де останній проживає протягом останніх місяців разом із власником даного будинку. Чому ОСОБА_6 як їхав до дому не забрав самого ОСОБА_8 їй не відомо. Потім вони посалили ОСОБА_8 до службового автомобіля та поїхали до місця проживання ОСОБА_8 , де останній вийшов із автомобіля та підійшов до будинку. Вхідні двері були зачинені, автомобіль марки «Нісан» знаходився поруч із подвір`ям. З будинку вийшов ОСОБА_37 , поспілкувавшись із яким, на останнього було складено адміністративний протокол за ст.173 КУпАП.

Свідок ОСОБА_38 повідомила, що працює в магазині «Смак» в с. Брусилів до останнього часто приїздив ОСОБА_8 і ОСОБА_6 купували продукти харчування, спиртні напої обвинувачений казав, що проживає в ОСОБА_11 та допомагає йому продавати речі.

Свідок ОСОБА_39 повідомив, що працює на посаді інспектора СРПП Роменського РВП ГУНП в Сумській області та 20.03.2024 ніс чергування на блокпосту, отримав орієнтування від чергової частини про угон автомобіля «Нісан», який був в подальшому зупинений на блокпості, десь близько 9 години. Водій ОСОБА_24 при спілкуванні не хвилювався, сказав, що користується автомобілем 1 рік, але він на нього не оформлений і довіреності не має, в автомобілі було багато речей, посуд простирадла, тощо. Потім вони викликали слідчого. Автомобіль рухався з м. Ромни в сторону м. Київ. ОСОБА_6 казав, що рухався в Житомирську область, відповідний маршрут був у нього на навігаторі.

Крім показань потерпілої, свідків в судовому засіданні безпосередньо досліджені письмові докази, що долучені до справи за клопотанням прокурора:

протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 20.03.2024 згідно якого ОСОБА_8 особисто повідомив про викрадення транспортного засобу ОСОБА_6 .

Заяву ОСОБА_8 написану власноручно про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 та пропритягнеян останнього до відповідальності.

рапорт про реєстрацію повідомлення на спецлінію «102», згідно якого 20.03.2024 о 6.42 ОСОБА_8 повідомлено про заволодіння транспортним засобом та документами на авто ОСОБА_6

аудіозапис розмови ОСОБА_8 з оператором 102. Згідно якого ОСОБА_8 повідомлено про заволодіння транспортним засобом ОСОБА_6 о 6.42 20.03.2024

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , згідно з яким власником автомобіля «Nissan Pathfinder» реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_8 (а.с.94 т.2)

протокол огляду місця події від 20.03.2024, згідно якого в м.Ромни Сумської області на паркові оглянуто та вилучено транспортний засіб «Nissan Pathfinder» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

протокол огляду місця події від 20.03.2024, згідно якого оглянуто транспортний засіб «Nissan Pathfinder» реєстраційний номер НОМЕР_1 та вилучено свідоцтво про його реєстрацію, речі, які були в автомобілі.

висновок товарознавчої експертизи №СЕ-19/106-24/5243=АВ від 08.04.2024, згідно якого вартість автомобіля «Nissan Pathfinder» реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 578 164 грн, тобто його вартість більш як у двісті п`ятдесят разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян в 2024 році (250 * 1 514 грн = 378 500 грн).

протокол огляду аудіозапису від 23.05.2024, згідно якого оглянуто аудіозапис розмови ОСОБА_8 з оператором лінії «102», на якому він повідомив про угон власного авто.

протокол огляду предметів від 06.06.2024, згідно якого оглянуто телефон «Самсунг», ОСОБА_40 , з якого встановлено, що ОСОБА_8 телефонував їй зранку 20.03.2024 о 5.11.

протокол слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_41 , який під відеозапис показав обставини справи, зокрема - де зазвичай знаходився викрадений автомобіль в домоволодінні ОСОБА_8 .

протокол огляду відеозапису від 07.06.2024, згідно якого оглянуто відеозапис допиту потерпілого ОСОБА_8 який розповідав в ході допиту про обставини викрадення в нього транспортного засобу ОСОБА_42 , виявлення відсутності машини та речей під ранок 20.03.2024, вказав на відсутність згоди ОСОБА_8 на керування автомобілем 20.03.2024, хоча до того ОСОБА_6 «дозволяв коли треба», та те, що коли ОСОБА_8 набирав ОСОБА_6 . зранку 20.03.2024 той не брав слухавку, потім перезвонив; про зникнення документів на авто дізнався вночі, коли не побачив авто в дворі, вказав, що ОСОБА_6 його обманув, «бо не приїхав».

протокол огляду предметів від 22.03.2024, згідно якого ОСОБА_6 добровільно видав банківські карти «Приватбанку», які належать ОСОБА_8 та купюри номіналом 100 доларів США та 500 грн.

протокол слідчого експерименту з ОСОБА_8 від 29.03.2024, згідно якого останній показав де знаходився автомобіль та речі до викрадення, де зберігав документи на автомобіль.

протокол пред`явлення особи для впізнання від 06.06.2024, згідно якого свідок ОСОБА_34 не впізнала ОСОБА_6 (як особу яка приїздила до будинку культури в м. Ромни).

протокол проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_43 , згідно якого остання на відеозапис розповіла та показала де вона була в день та час коли їй телефонував ОСОБА_8 і повідомив про угон автомобіля ОСОБА_6 , надала свій телефон з зафіксованим дзвінком від потерпілого.

протокол пред`явлення особи для впізнання від 06.06.2024, відповідно якого ОСОБА_34 , прибиральниця Будинку культури в м.Ромни, не впізнала ОСОБА_6 .

Також досліджено відомості про смерть ОСОБА_8 та документи на підтвердження процесуального статусу потерпілої ОСОБА_17 .

Також за клопотанням сторони захисту в судовому засіданні оглянуто речові докази блокнот, вилучений у ОСОБА_6 та два мобільні телефони. Зокрема, в блокноті наявні записи за 2023 рік та попередні періоди з зазначенням дат та коштів, зароблених ОСОБА_6 ( з його слів). В мобільному телефоні наявні записи з вхідними та вихідними дзвінками до ОСОБА_8 та ОСОБА_17 . 20.03.2024 від ОСОБА_6 , зокрема кілька вихідних дзвінкі ОСОБА_6 . ОСОБА_8 починаючи з 7.15, потім зафіксовано розмову між ними, тривалістю 1.55 о 8.18, , далі кілька дзвінків з іншими абонентами і виклик ОСОБА_8 з 9.13, які залишились без відповіді. Також в програмі автонавігації телефона «Ксіомі» наявні пошукові запити, останній з яких «Брусилів».

Стаття 84 КПК України визначає, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно статей 85 та 86 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Так, жоден доказ обвинувачення чи захисту не має наперед визначеної сили серед інших доказів, і такі докази, підлягають врахуванню судом на рівні з іншими доказами у справі.

Отже, для прийняття відповідного процесуального рішення оцінка доказів повинна проводитися не тільки з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, а і в їх сукупності, з урахуванням достатності та взаємозв`язку, без відокремлення один від одного в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Суд дотримався норм, визначених статтями 10, 22 КПК України, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою в наданні доказів, дослідженні й доведенні їх переконливості перед судом. Клопотання всіх учасників процесу суд розглянув відповідно до вимог закону.

Як засвідчує судова практика Верховного Суду, доказування тих чи інших обставин злочину, як правило, грунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх, у тому числі, непрямих доказів. І саме на такому аналізі та оцінці всіх доказів й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) факту вчинення злочину конкретною особою.

Щодо версії подій, зазначеної обвинуваченим в ході судового розгляду, то суд вважає її такою, що спростована сукупністю досліджених доказів та такою, що направлена на ухилення від відповідальності за скоєний злочин.

Так, під незаконним заволодінням транспортним засобом (ст. 289 КК) слід розуміти вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі.

Об`єктивна сторона злочину полягає у незаконному заволодінні транспортним засобом. Основні ознаки діяння при вчиненні цього злочину: 1) воно полягає лише в активній поведінці дії; 2) дія проявляється в отриманні можливості керувати таким транспортним засобом; 3) поведінка винного є незаконною, він не має ані дійсного, ані уявного права на транспортний засіб, заволодіння яким здійснює; 4) заволодіння транспортним засобом здійснюється без чітко вираженого і дійсного волевиявлення власника або законного користувача транспортного засобу. Суб`єктом злочину є особа, яка не має права на користування транспортним засобом, щодо якого здійснюється незаконне заволодіння. (Постанова Верховного Суду від 10.03.2021 у справі № 127/17473/18.

Відповідно до постанови Верховного Суду № 755/16101/16-к від 05.03.2020 заволодіння може бути вчинене таємно чи відкрито, шляхом обману чи зловживання довірою, із застосуванням насильства чи погроз. Разом з тим, закінченим злочин вважається з моменту, коли транспортний засіб почав рухатися унаслідок запуску двигуна чи буксирування або ж перевезення на іншому транспортному засобі, а якщо заволодіння відбувається під час руху такого засобу, з моменту встановлення контролю над ним.

Так, судом не встановлено наявності в ОСОБА_6 при заволодінні 20.03.2024 транспортним засобом «Nissan Pathfinder» реєстраційний номер НОМЕР_1 будь якої належної згоди від власника транспортного засобу ОСОБА_8 (довіреності, договору оренди чи чітко вираженої згоди власника). В своїх показав обвинувачений підтвердив, що конкретно з приводу поїздки 20.03.2024 не отримував згоди у власника, оскільки виїхав у нічний час доби, а вечором 19.03.2024 ОСОБА_8 був п`яний.

Жодних інших доказів надання ОСОБА_8 згоди (в тій чи іншій формі) на користування автомобілем саме 20.03.2024 для поїздки за межі Житомирської області суду надано не було.

Твердження обвинуваченого та захисника про те, що до події 20.03.2024 ОСОБА_8 не заперечував щодо користування автомобілем ОСОБА_6 , в тому числі для поїздок в інші області в грудні 2023 року не спростовують висновок про відсутність згоди власника на заволодіння й користування автомобілем саме 20.03.2024. Так, попередня згода власника на періодичне користування автомобілем не є тотожною постійному дозволу на його використання в подальшому у даному випадку на заволодіння ним в ніч на 20.03.2024.

Крім того, на слідчому експерименті ОСОБА_8 29.03.2024 вказував де саме лежали документи та ключі на автомобіль в ніч на 20.03.2024 та звідки вони зникли, що також підтверджує відсутність добровільної передачі ОСОБА_6 ключів від авто та свідоцтва про реєстрацію т.з. в той день.

Також, покази свідків ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_8 та ОСОБА_28 щодо погіршення відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в період часу, що передував події злочину, факт конфлікту з ОСОБА_6 19.03.2024, факт складання своїх речей лише в ніч на 20.03.2024 безпосередньо перед поїздкою всі вони спростовують покази обвинуваченого про добровільну згоду ОСОБА_8 на поїздку ОСОБА_6 на автомобілі потерпілого 20.03.2024. Крім того, при розмові з ОСОБА_8 . зранку 20.03.2024 ОСОБА_6 не повідомив, де саме перебуває, вказавши неправдиві відомості про перебування в Житомирській області. Вказане також підтверджує небажанням ОСОБА_6 повідомляти власника автомобіля про свої дійсні наміри навіть після заволодіння транспортним засобом, що, в свою чергу, підтверджує відсутність дозволу ОСОБА_8 на такі дії.

Що стосується тверджень обвинуваченого про те, що повідомлення про угон ОСОБА_15 було здійснено не з його волі, а під впливом свідка, то сказане спростовується як змістом телефонного повідомлення на лінію «102», так і позицією ОСОБА_8 , зафіксованою у власноруч підписаних заявах про вчинення злочину, протоколі слідчого експерименту та протоколі огляду допиту ОСОБА_8 . Тобто з часу повідомлення про угон і до своєї смерті в ОСОБА_8 вважав ці події угоном та не змінив своєї думки, що підтверджує відсутність його згоди на згадані дії обвинуваченого. Це відповідає і показам потерпілої ОСОБА_17 , яка вказала, що подія угону сильно підкосила ОСОБА_8 , від дійсно оцінював такі дії ОСОБА_6 як викрадення авто.

Що стосується доводів ОСОБА_6 про те, що між повідомленням про вчинення злочину та затриманням автомобіля минув короткий проміжок часу (кілька годин), а також те, що згідно навігатору в телефоні він проклав маршрут з м.Ромни назад до селища Брусилів (що підтверджено історією навігатора в телефоні та показами свідка ОСОБА_46 ), то вказані обставини не спростовують висновок про наявність всіх ознак складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України в діях ОСОБА_6 . Так, навіть короткий проміжок час володіння чужим автомобілем без наявних правових підстав чи можливі дії по поверненню автомобіля власнику (твердження повернення до Брусилова з м.Ромни) все одно містять завершений склад злочину, який вважається закінченим з моменту, коли транспортний засіб почав рухатися унаслідок запуску двигуна.

З цих же мотивів суд відхиляє як такі, що не пливають на висновки про винуватість ОСОБА_6 і його пояснення про намагання зв`язатися з ОСОБА_8 , їх розмову з ним та його дітьми зранку 20.03.2024, оскільки на той час злочин вже був закінчений, намагання зв`язатися з ОСОБА_8 чи їх розмова жодним чином не вплинула як на позицію потерпілого, так і на висновок про вже закінченість злочину на той період часу. Водночас, наведені доводи ОСОБА_6 суд враховує при оцінці тяжкості та наслідків вчиненого злочину при призначенні розміру покарання.

Твердження ОСОБА_6 про те, що повідомлення на лінію «102» було здійснено вже після приїзду поліції спростовуються змістом рапорту від 20.03.2024, де вказано як час надходження повідомлення на лінію «102» від ОСОБА_8 о 06.39 год 20.03.2024, так і час його опрацювання й прибуття слідчого на виклик лише о 07.15 год.

Отже, надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст. 91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні. Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Відтак, суд вважає, що умисні дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 289 КК України як протиправні дії, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Судом також досліджено надані відомості, що характеризують особу ОСОБА_6 : - копію паспорта громадянина України, серії НОМЕР_3 , відповідно якого ОСОБА_6 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , - страхове свідоцтво, видане російською федерацією; - відомості з бази даних МВС, відповідно якої ОСОБА_6 раніше не вчиняв кримінальних правопорушень; - довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, відповідно якої ОСОБА_6 задекларував місце проживання в АДРЕСА_2 ; - довідку від 21.03.2024 про те, що ОСОБА_6 не перебуває на обліку в лікаря нарколога чи психіатра в Брусилівській ЦРЛ; - рапорт-характеристику дільничого інспектора поліції, відповідно якої ОСОБА_6 характеризується посередньо, притягувався до адмінвідповідальності за ст. 173 КУпАП за події 19.03.2024. Інших характеризуючи даних суду не надано.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Згідно з положеннями ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 289 КК України, вчинене ОСОБА_6 відносяться до особливо тяжкого злочину.

Судом враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

У відповідності до ст. 65 КК України - особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При призначенні ОСОБА_6 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує межі, установлені у санкції частини 3 статті 289 КК України, положення Загальної частини КК України; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; обставини вчинення кримінального правопорушення, яке тривало короткий проміжок часу; дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працює, за місцем проживання негативно не характеризується, позитивно характеризується свідками та потерпілою, на обліку у психіатра чи нарколога не перебуває, не одружений, не має утриманців, не має зареєстрованого постійного місця проживання на неокупованій території України, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вину у вчиненому не визнав, а також суд враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та думку потерпілої ОСОБА_17 про несуворе покарання ОСОБА_6 та відсутність претензій майнового характеру зі сторони потерпілої.

Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі санкції ч. 3 ст. 289 КК України терміном 8 років та без конфіскації майна, оскільки наявність корисливого мотиву під час вчинення кримінального правопорушення у ОСОБА_6 не встановлено. Вказаний підхід відповідає висновку Верховного Суду, вказаними в Постанові від 10 вересня 2020 року у справі № 195/122/16-к.

На думку суду, призначене покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного та відповідатиме цілям покарання.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не вбачається.

Заходи забезпечення у виді арешту, який накладений на підставі ухвали слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 27.03.2024 у виді заборони відчуження, розпорядження та користування майном на змив з керма та змив з коробки передач , блокнот чорного кольору; мобільний телефон марки «TECNO» моделі BL-5CAT, мобільний телефон марки «Sigma» червоного кольору, мобільний телефон марки «Xiaomi» - слід скасувати.

На підставі ст. 124 КПК України, з ОСОБА_6 необхідно стягнути в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням товарознавчої експертизи №СЕ-19/106-24/5243=АВ від 08.04.2024 в розмірі 3029, 12 грн.

Питання щодо речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Щодо запобіжного заходу, обраного обвинуваченому ОСОБА_6 , суд зазначає, що встановлені судом під час обрання та продовження запобіжного заходу ризики, передбачені статтею 177 КПК України у виді можливості вчинення нового злочину чи уникнення від кримінальної відповідальності на даний час продовжують існувати. Враховуючи, що ОСОБА_6 засуджується до реального покарання у виді позбавленні волі, суд приходить до висновку, що до вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою з визначенням застави та покладенням відповідних обов`язків слід залишити без змін.

Оскільки 20.03.2024 ОСОБА_6 було затримано на підставі ст. 208 КПК України, в подальшому йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого неодноразово продовжувалася судом, то на підставі ст. 72 КК України в строк призначеного обвинуваченому покарання слід зарахувати строк перебування ОСОБА_6 під вартою з 20 березня 2024 року по день набрання даним вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 65-67, 71 КК України, ст.ст. 369, 370, 373-374, 381, 382,395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави, - продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів, тобто не пізніше ніж до 25.01.2025 включно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі рахувати з дня набуття вироком законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення із 20.03.2024 включно по день набрання даним вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати в розмірі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок.

Арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 27.03.2024 у виді заборони відчуження, розпорядження та користування майном на: змив з керма та змив з коробки передач , блокнот чорного кольору; мобільний телефон марки «TECNO» моделі BL-5CAT, мобільний телефон марки «Sigma» червоного кольору, мобільний телефон марки «Xiaomi», - скасувати.

Речові докази: блокнот чорного кольору; мобільний телефон марки «TECNO» моделі BL-5CAT, мобільний телефон марки «Sigma» червоного кольору, мобільний телефон марки «Xiaomi» які зберігаються в матеріалах кримінальної справи повернути ОСОБА_6 як власнику; змиви з керма автомобіля та коробки передач знищити; DVD R диск із відеозаписом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 20.03.2024, DVD R диск із аудіозаписом повідомлення на спецлінію «102» від 20.03.2024, залишити в матеріалах справи, автомобіль марки «Nissan Pathfinder» 2011 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключі від автомобіля марки «Nissan» моделі «Pathfinder», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на автомобіль марки «Nissan» моделі «Pathfinder» реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про шлюб ОСОБА_8 , - повернути ОСОБА_17 як власнику, банківську карту АТ КБ «Приватбанк», грошові кошти в сумі 100 доларів США та грошові кошти в сумі 3500 грн, які передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_17 залишити останній.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1