Справа № 192/1047/23
Провадження № 1-кп/192/41/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2024 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області питання про закриття кримінального провадження №0000280, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 травня 2023 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

31 травня 2023 року з Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону до Солонянського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000280, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 травня 2023 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він достовірно знаючи що відповідно до Указу Президента України № 64/22 від 24 лютого 2022 року на території України впроваджено воєнний стан, який Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» було продовжено на 90 діб, та який діяв станом на 25 квітня 2023 року, в цей день приблизно о 19 годині 00 хвилин, перебував за адресою: АДРЕСА_1 де у нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 25 квітня 2023 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, зайшов на територію домоволодіння потерпілої ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав два молотка, дві сокири, одну кувалду, одні щипці зеленого кольору, садові щипці чорно-рожевого кольору, дві колонки сірого кольору F8D моделі SPS-606 та залишив місце вчинення кримінального правопорушення, завдавши потерпілій шкоду на суму 1 460 гривень 00 копійок.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

Відповідно до вказаного Закону ч. 1 ст. 51 КУпАП визначає, що дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, є в тому разі якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

У ч.ч. 1, 6 ст. 3 КК України вказано, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, зміни до КУпАП можуть бути такими, що змінюють КК України.

Частиною 1 ст. 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць становить 2 589 гривень, а відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 51 КУпАП дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, є в тому разі якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він вчинив крадіжку 25 квітня 2023 року, то для визначення питання чи є вчинене ним діяння кримінальним правопорушенням, слід виходи з вказаної норми, оскільки станом на 01 січня 2023 року такий розмір повинен перевищувати 2 589 гривень 00 копійок.

Разом з тим розмір завданої потерпілій ОСОБА_5 шкоди згідно обвинувального акту становить 1 460 гривень 00 копійок, у зв`язку з чим дії обвинуваченого є дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки.

Таким чином, Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище обвинуваченого.

Відповідно п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України - кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ст. 479-2 КПК України, суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. За відсутності згоди підозрюваного на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що підозрюваним вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 або 2 частини першої статті 284 цього Кодексу. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Оскільки ОСОБА_3 не заперечує проти закриття кримінального провадження з підстав, встановлених п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, тому суд вважає, що вказане є підставою для закриття кримінального провадження.

Прокурор також не заперечувала проти закриття кримінального провадження з вказаних підстав, а потерпіла до суду не з`явилася та її неявка не перешкоджає вирішенню питання про закриття провадження.

Частиною 8 ст. 38 КУпАП передбачено, що у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Тому суд вважає за необхідне направити матеріали прокурору для вирішення питання про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 закривається на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Отже, закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 з нереабілітуючих підставах і застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє його від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судової товарознавчої експертизи в розмірі 360 гривень 00 копійок та судової трасо логічної експертизи в розмірі 1 434 гривні 00 копійок.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 вересня 2021 року (справа № 342/1560/20, спровадження № 51-2331км21).

На підставі викладеного та керуючись п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, ст.ст. 314, 479-2 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження №0000280, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 травня 2023 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України закрити у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Стягнути з ОСОБА_3 1 794 (одну тисячу сімсот дев`яносто чотири) гривні 00 копійок документально підтверджені витрати на залучення експертів в дохід державного бюджету.

Матеріали кримінального провадження направити прокурору Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону для вирішення питання про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Солонянський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1