Справа № 347/1255/24
Провадження № 1-кп/347/243/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2024 р. м.Косів

Косівський районний суд ІваноФранківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

адвоката: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Косів кримінальне провадження відомості про яке внесено в ЄРДР за №0000125 від 08.04.2024 про обвинувачення ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта загальна середня, не одруженого, проходить військову службу за призовом під час мобілізації в Збройних Силах України, у військовій частині НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого, -

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 289 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 незаконно заволодів транспортним засобом за наступних обставин:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.03.2022, відповідно до вимог Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2233-ХХІІ (зі змінами), Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року № 3544-ХІІ (зі змінами), ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації та направлено для її проходження до військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №2 від 12.03.2022 солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, на всі види забезпечення та призначено на посаду гранатометника 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти 2 механізованого батальйону зазначеної військової частини.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Проходячи військову службу солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Проте, солдат ОСОБА_5 , незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися вищезазначених норм законодавства, вчинив кримінальне правопорушення, спрямоване на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Так, 07.04.2024 солдат ОСОБА_5 перебував поза розташуванням військової частини НОМЕР_1 та знаходився в АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд.

Зокрема, з 10 год 00 хв. 07.04.2024 ОСОБА_5 перебував на території домоволодіння ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно із останнім у приміщенні гаражу, розташованого на території домоволодіння, розпивали алкогольні напої.

Під час розпивання алкогольних напоїв, перебуваючи у приміщенні вищевказаного гаражу ОСОБА_6 , ОСОБА_5 побачив мопед марки та моделі «Honda Dio», сірого кольору, номер шасі AF-68-1219154, вартістю 19793 грн., в замку запалювання якого знаходився ключ, власником якого згідно реєстраційного талону №36687 являється ОСОБА_7 та який перебуває в законному користуванні ОСОБА_8 .

В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом - мопедом марки та моделі «Honda Dio».

Після розпивання алкогольних напоїв ОСОБА_5 тимчасово залишив приміщення гаражу та близько 14 год. 30 хв. 07.04.2024, реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом мопедом марки та моделі «Honda Dio», сірого кольору, номер шасі НОМЕР_2 , вартістю 19793 грн., власником якого згідно реєстраційного талону №36687 являється ОСОБА_7 та який перебуває в законному користуванні ОСОБА_8 , в замку запалювання якого знаходився ключ, повернувся до гаражу ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , де керуючись корисливими мотивами, з метою незаконного заволодіння вищевказаним транспортним засобом, не маючи будь-яких (уявних або законних) підстав та прав на користування вказаним мопедом, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, без дозволу власника ОСОБА_7 чи законного володільця ОСОБА_8 , самовільно сівши на місце водія, запустивши двигун мопеда, привів його в робочий стан, після чого на зазначеному транспортному засобі виїхав на проїзджу частину АДРЕСА_1 , та таким чином незаконно заволодів транспортним засобом.

У подальшому, 07.04.2024, близько 18 год 05 хв,., рухаючись мопедом марки та моделі «Honda Dio», сірого кольору, з номером шасі AF-68-1219154, в напрямку села Пістинь Косівського району Івано-Франківської області ОСОБА_5 був зупинений працівниками поліції за підозрою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Своїми умисними діями, які виразилися в незаконному заволодінні транспортним засобом ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.289 Кримінального кодексу України.

29 травня 2024 року між прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника, який представляє інтереси обвинуваченого ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.289 КК України і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Окрім того, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст.289 КК України у виді 4 років позбавлення волі із можливістю виправлення обвинуваченого без відбування реального покарання, тобто із застосуванням випробувального терміну у відповідності до вимог ст. 75 КК України та із покладенням на останнього обовязків в силу ст. 76 КК України.

У підготовчому судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 підтримавши угоду про визнання винуватості, повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.289 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_4 просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди, дотримані вимоги КПК України та КК України, просив дану угоду про визнання винуватості від 29.05.2024 року затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_8 не заперечив проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає до затвердження, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п. 2 ст. 474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Так, згідно ч. 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до положень ст. 12 КК України, злочин за ч. 1 ст.289 КК України є нетяжким злочином.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 , передбачені ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

До обставин які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне усунення завданої шкоди.

Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням: кримінальним правопорушенням завдано майнову шкоду на суму 19793 грн. 00 коп., яку обвинуваченим добровільно усунено.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє те, що він має право на судовий розгляд під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується, а також має права визначені пунктом першим ч. 4 ст. 474 КПК України та розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зокрема: про характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та що він цілком розуміє свої права передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Вислухавши сторони кримінального провадження, зокрема обвинуваченого ОСОБА_5 , який пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, оцінюючи викладені обставини провадження у їх сукупності суд приходить до висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Із змісту укладеної угоди про визнання винуватості від 29.05.2024 року вбачається, що при укладенні даної угоди враховано наступні обставини: ступінь та характер сприяння підозрюваного у проведенні кримінального провадження, зокрема: визнання обвинуваченим вини у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.1 ст.289 КК України; ОСОБА_5 є учасником бойових дій, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра чи лікаря-нарколога не перебував та не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, а також його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне усунення заподіяної шкоди, беззастережне визнання ним своєї винуватості.

А тому, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, особу обвинуваченого , мотив та ступінь тяжкості вчинення ним кримінального правопорушення за ч.1 ст.289 КК України, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, за місцем проживання підозрюваний характеризується позитивно, є учасником бойових дій, сторони дійшли згоди про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та застосування до нього звільнення від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та із покладенням на останню обовязків в силу ст. 76 КК України.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст.472 КПК України та КК України, суд приходить до висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_5 за участі його захисника адвоката ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно ст.475 КПК України, у випадку якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснені і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст.476 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Положеннями пункту 3 частини 1 статті 118 КПК України передбачено, що процесуальні витрати складаються з витрат, пов`язаних із залученням експертів.

У ч. 2 ст. 124 КПК України визначено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Процесуальні витрати у вказаному кримінальному провадженні складають 2271,84 - за проведення експертизи від 16.04.2024 № СЕ-19/109-24/4968-АВ та підлягають до відшкодування обвинуваченим в користь держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Тому арешт майна, накладений згідно ухвали слідчого судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 10.04.2024 року - підлягає скасуванню.

Під час досудового розслідування та в ході судового розгляду справи по суті запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався, і підстави для його обрання на цій стадії судового розгляду відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 469, 472-475 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 травня 2024 року, укладену між прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника, який представляє його інтереси ОСОБА_4 .

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.289 КК України та на підставі угоди про визнання винуватості від 29.05.2024 року, призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі .

В силу ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з випробуванням, іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з п.п. 1, 2 ч.1 та п.п.2, 4 ч.3 ст. 76 КК України контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_5 , під час проходження військової служби покласти на командування військової частини НОМЕР_1 , а у разі звільнення з військової служби покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави процесуальні витрати в розмірі 2271,84 - за проведення експертизи від 16.04.2024 № СЕ-19/109-24/4968-АВ на розрахунковий рахунок НОМЕР_3 , код доходу 24060300, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач ГУК в Івано-Франківській області (Косівський район-24060300) код отримувача 37951998).

Речові докази: мопед марки та моделі «Honda Dio», сірого кольору, номер шасі НОМЕР_2 , що зберігається в Косівському РВП ГУНПП в Івано-Франківській області повернути власнику ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

- диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R, з наявними на них записами нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора службового автомобіля поліції- залишити при матеріалах справи.

Арешт майна, накладений згідно ухвали слідчого судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 10.04.2024 року скасувати.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_5 в ході судового розгляду не обирався і підстави для обрання відсутні.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ч.4 ст. 394 КПК України до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1