Справа № 404/8936/24
Номер провадження 1-кп/404/388/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження №0000052 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової катки платника податків НОМЕР_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, українця, перебуваючого на посаді головного сержанта роти матеріального забезпечення батальйону забезпечення військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, який на час вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді сержанта з матеріального забезпечення 11 стрілецької роти НОМЕР_3 батальйону військової частини НОМЕР_4 Національної гвардії України, у військовому званні «головний сержант»,проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 16.06.2023 року, близько 22:39 год., будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу на посаді сержанта з матеріального забезпечення

11 стрілецької роти НОМЕР_3 батальйону військової частини НОМЕР_4 Національної гвардії України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи у темну пору доби технічно справним автомобілем «BMW X5», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 на сухій асфальтованій проїзній частині дороги (призначеної для руху в двох напрямках) по

АДРЕСА_2 зі сторони

вул. Миру в напрямку вул. Василя Нікітіна, діючи з недбалістю, проявив самовпевненість та неуважність до дорожньої обстановки, створивши своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, та, здійснюючи виїзд на перехрестя з вул. Василя Нікітіна, яка є головною дорогою по відношенню до

вул. Варшавської, проігнорував вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та грубо порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, не впевнився у відсутності на головній дорозі транспортних засобів на достатній для здійснення проїзду перехрестя відстані, чим створив перешкоду для проїзду іншого учасника руху автомобіля «Skoda Octavia», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 (і.н.з. НОМЕР_7 ), під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що рухався головною ділянкою проїзної частини по вул. Василя Нікітіна зліва на право відносно руху автомобіля «BMW X5» в напрямку вул. Севастопольська, якого він об`єктивно міг виявити у разі дотримання вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України, в результаті чого допустив зіткнення передньою лівою частиною кузова автомобіля «BMW X5» з передньою половиною правої бічної частини кузова автомобіля «Skoda Octavia», внаслідок чого пасажир автомобіля «Skoda Octavia» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому правої ключиці зі зміщенням, яке відноситься до категорії середньої ступені тяжкості, яке викликало тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 добу.

Вказаними діями ОСОБА_3 порушив правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286-1 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що 16.06.2023 року, близько 22:39 год., керуючи автомобілем «BMW X5», державний реєстраційний номер НОМЕР_8 випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 по АДРЕСА_2 , допустив порушення пунктів Правил дорожнього руху, які вказані у обвинуваченні, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_6 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження. Він повністю підтверджує обставини вчинення злочину, вказані у висунутому йому обвинуваченні, погоджується із кваліфікацією його дій, отриманими потерпілими тілесними ушкодженнями, розкаюється у вчиненому.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та приймаючи до уваги, що інші учасники, також не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорються.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.1 ст.286-1 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286-1 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до ст.ст.50, 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, особу винного, який характеризується позитивно, осудний, на обліках в закладах з надання психіатричної або наркологічної допомоги не перебуває, раніше не судимий.

До визначених ч.1 ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків.

Визначених ч.1 ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Крім того, при призначенні покарання суд враховую практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд). Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий, надмірний тягар для особи» (п.38 рішення від 16.10.2008).

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, який вчинив не тяжкий злочин, повністю визнав вину у вчиненому правопорушенні, на обліках в лікарнях не перебуває, раніше не судимий, відшкодував збитки потерпілому, суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 у разі призначення йому за ч.1 ст.286-1 КК України покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.286-1 КК України з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Однак, враховуючи положення ст.58 КК України замінити ОСОБА_3 , основне покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі на 1 (один) рік службового обмеження, з відрахуванням в дохід держави 15% із суми грошового забезпечення з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Під час відбування даного покарання обвинувачений ОСОБА_3 не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, визначено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 - 1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.58 КК України замінити ОСОБА_3 , основне покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі на 1 (один) рік службового обмеження, з відрахуванням в дохід держави 15% із суми грошового забезпечення з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Під час відбування даного покарання обвинувачений ОСОБА_3 не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

Речові докази: медична картка КНП «Міська лікарня швидкої медичної допомоги КМР» № 6314 зберігати в матеріалах кримінального провадження; автомобіль «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_6 (і.н.з. НОМЕР_7 ) повернути ОСОБА_3 ; автомобіль «BMW X5»,

реєстраційний номер НОМЕР_5 повернути ОСОБА_5 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 22.06.2023 року на автомобіль «BMW X5», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 22.06.2023 року на автомобіль «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_6 (і.н.з. НОМЕР_7 ), - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів для проведення експертиз у розмірі 9879 грн. 56 коп.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч.2 ст.394 КПК України може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Кіровограда протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Згідно зі ст.376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Кіровському районному суді м. Кіровограда копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1