Справа № 196/265/24
№ провадження 1-в/196/33/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року смт Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Царичанка подання Дніпровського районного сектору №3 філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

про звільнення від призначеного судом покарання засудженого за діяння, караність якого законом усунена, -

В С Т А Н О В И В:

До Царичанського районного суду Дніпропетровської області надійшло подання Дніпровського районного сектору №3 філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області щодо ОСОБА_5 про звільнення від призначеного судом покарання засудженого за діяння, караність якого законом усунена.

Подання мотивовано тим, що 15.04.2024 розпорядження та вирок Царичанського районного суду Дніпропетровської області, який набрав законної сили відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надійшли на виконання до Дніпровського районного сектору №3 філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області, засуджений був поставлений на облік та відносно нього була заведена особова справа №16/ЗВП/2024.

Згідно з вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 11.03.2024, засуджений ОСОБА_5 13.02.2024 здійснив в умовах воєнного стану кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану, вартість викраденого майна складає 950,00 грн.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18 липня 2024 року №3886-ІХ, яким викладено в новій редакції статтю 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення та скасовано кримінальну відповідальність за вчинення діянь, передбачених ст.185, ст.190, ст.191 КК України, якщо вартість викраденого майна становить менше двох неоподаткованих мінімумів громадян. Таким чином, законом підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна (ст.ст.185, 190,191 КК України), чим скасовано кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме: у 2024 році складає 3028 грн., у 2023 році - 2684 грн., у 2022 році - 2481 грн., у 2021 році - 2270 грн., у 2020 році - 2102 грн.

Враховуючи вищезазначене та на підставі ст.58 Конституції України, ч.1 ст.5, ч.2 ст.74 КК України, п.13 ч.1 ст.537, ч.1, п.2 ч.2 ст.539 КПК України, в поданні органу пробації ініційовано питання щодо звільнення від призначеного судом покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженого за діяння, карність якого усунена законом.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважав подання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Начальник Дніпровського районного сектору №3 філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву про проведення судового засідання у її відсутність, внесене уточнене подання підтримує повністю та прохає його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав заяву проводити судове засідання без його участі, прохав задовольнити подання органу пробації.

Заслухавши думку прокурора, який вважав необхідним звільнити засудженого від покарання, дослідивши заявлене подання та додані до нього матеріали, суд прийшов наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 11.03.2024 року визнано винним ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

В порядку ст.75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 11.03.2024 року набрав законної сили 11.04.2024 року.

Відповідно до мотивувальної частини вироку Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 11.03.2024 року дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, яке мало місце 13.02.2024 року.

В процесі реалізації кримінальної відповідальності, найпоширенішою формою якої є покарання, іноді виникають такі юридичні факти, котрі призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання.

Одним із таких фактів є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, закріплене ч. 2 ст. 74 КК України.

Слід зазначити, що застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях ст.58 Конституції України про зворотню дію законів та інших нормативно-правових актів та ст.5 КК України про зворотну дію кримінального закону у часі.

Так, згідно з ч. 1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч. 1 ст. 74 КК).

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказана в ч. 2 ст. 74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Звільнення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні (наприклад, звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України чи виконання вироку відстрочене ст. 536 КПК України). При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання. Слід зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом. Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за ч. 2 ст. 74 КК України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

Згідно з п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положення ч.2 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно вироку Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 11.03.2024 року, ОСОБА_5 13.02.2024 року викрав майно на суму 950,00 грн., що станом на момент вчинення крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімуму доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги (3028 грн.).

Так, відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2024 року складає 1514 грн. (3028 грн. - розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2024 ? на 50 %). Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1514 грн. х 2 = 3028 грн.

Згідно з ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Таким чином, на засудженого ОСОБА_5 розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Вказане відповідає правовому висновку, викладеному в постанові від 07 жовтня 2024 року Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 278/1566/21.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_5 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов висновку, що подання Дніпровського районного сектору №3 філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області щодо ОСОБА_5 про звільнення від призначеного судом покарання засудженого за діяння, караність якого законом усунена, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На пiдставi ст.58 Конституції України, ст.5, ч.2 ст.74 КК України, Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст.369-372, 376, 392, 395, ст.ст.537,539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Подання Дніпровського районного сектору №3 філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області щодо ОСОБА_4 про звільнення від призначеного судом покарання засудженого за діяння, караність якого законом усунена, - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області області від 11 березня 2024 року за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, на підставі ч.2 ст.74 КК України у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1