справа № 278/2103/24
У Х В А Л А

01 жовтня 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі - КК),

В С Т А Н О В И В:

Захисник ОСОБА_5 , підтриманий обвинуваченим та іншими захисниками, заявив клопотання про повернення прокурору обвинувального акта через невідповідність вимогам закону. Клопотання вмотивовано тим, що у обвинувальному акті у порушення вимог п. 6 ч. 2 ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) не зазначено такої пом`якшуючої покарання обставини як добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди (п. 2 ч. 1 ст. 66 КК). На підтвердження наявності цієї обставини захисник надав копії документів, у тому числі нотаріально завірені.

Прокурор заперечив про повернення обвинувального акта за зазначеної захисником обставини, вказавши, що момент звернення до суду з обвинувальним актом у сторони обвинувачення були відсутні докази відшкодування шкоди потерпілому, про що не може свідчити його заява про відсутність претензій до обвинуваченого.

Захисник ОСОБА_7 додатково зазначив, що оскільки обвинуваченим у даному кримінальному провадженні є народний депутат України, обвинувальний акт відносно останнього відповідно до загальних засад кримінального провадження мав би бути затверджений Генеральним прокурором або його заступником.

Розглянувши це питання, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 314 КПК питання щодо відповідності обвинувального акта нормам цього Кодексу належить до виключної компетенції суду. При цьому КПК не надає учасникам судового провадження права заявляти клопотання про повернення обвинувального акта прокурору. За точним змістом ч. 2 ст. 314 КПК головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду. І лише якщо суд дійде висновку про можливість призначення справи до судового розгляду, з метою його підготовки суд розглядає клопотання учасників судового провадження. За таких обставин клопотання захисника про повернення прокурору обвинувального акта підлягає залишенню без розгляду.

Щодо доводів самого клопотання, суд погоджується із стороною захисту в тій частині, що обвинувальний акт має містити обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання (п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК). Разом із цим, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК ці обставини підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, і за системного тлумачення із положеннями п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК ці обставини підлягають зазначенню у обвинувальному акті у випадку, якщо їх вважає встановленими саме прокурор. Перевірка обґрунтованості зазначення або незазначення цих обставин, які підлягають доказування, у обвинувальному акті під час підготовчого судового засідання неможлива, у тому числі й за безпосередньої участі потерпілого, оскільки для цього проводиться судовий розгляд на засадах змагальності. В цьому контексті слід звернути увагу сторони захисту на те, що суд не зв`язаний зазначеними або не зазначеними стороною обвинувачення у обвинувальному акті обставинами кримінального провадження, окрім обсягу обвинувачення, за який суд не може вийти у бік погіршення становища обвинуваченого (ч. 3 ст. 337 КПК).

Щодо доводу захисника ОСОБА_7 суд виходить із того, що відповідно до ч. 1 ст. 1 КПК порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Глава 37 КПК, яка визначає особливості порядку здійснення кримінального провадження стосовно окремої категорії осіб, у тому числі щодо народних депутатів України, не містить вимоги про затвердження обвинувального акта щодо останніх Генеральним прокурором або його заступником, і як така не може бути розцінено положення п. 2 ч. 1 ст. 481 КПК щодо осіб, які мають право здійснити письмове повідомлення про підозру народному депутату України.

Таким чином, суд не вбачає підстав для повернення прокурору обвинувального акта.

Керуючись ст.ст. 314 КПК, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1