ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/291/24 Справа № 705/2823/24 Категорія: ст.183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26.07.2024, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Буки, Уманського

району, Черкаської області, українця, громадянина України, одруженого, на утриманні

має двох малолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовця призваного на військову службу за мобілізацією, оператора

радіотехнічного поста радіолокаційного вузла військової частини НОМЕР_1 , у

військовому звані «старший солдат», зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше не

судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 4 ст. 152 КК

продовжено строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 03.09.2024 без визначення розміру застави,

в с т а н о в и в :

ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26.07.2024 ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 03.09.2024 без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що на час розгляду клопотання наявні достатні підстави, що вказують на обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_7 за ч.4 ст.152 КК України, які підтверджуються матеріалами кримінального провадження, долучених до клопотання слідчого. Крім наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на підставі наданих матеріалів слідчим суддею враховано також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, та стороною обвинувачення доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти тим ризикам, які існують та забезпечити досягнення мети їх застосування.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, вважаючи її незаконною, необґрунтованою, ухваленою з порушенням вимог КПК України, захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, якою просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 , в якій підозрюваний проходить військову службу.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник вказує на те, що слідчим суддею під час розгляду клопотання органу досудового розслідування не було взято до уваги доводи сторони захисту щодо можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на території військової частини за місцем проходження військової служби з можливістю встановлення командиром розпорядку проходження служби підозрюваним у відповідності до Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. На думку захисника поза увагою слідчого судді залишилася позиція ЄСПЛ, на яку він посилався в судовому засіданні, щодо безпідставності продовження строку тримання під вартою з огляду на тяжкість злочину. Захисник зазначає про визнання провини підозрюваним, його щире каяття, сприяння органу досудового розслідування, що відображено у протоколах слідчих (процесуальних) дій та вважає можливим застосування менш обтяжливого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який зможе забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного та належне дотримання ним процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області розпочато кримінальне провадження №0000704, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.05.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України з фабулою.

В ході проведення першопочаткових слідчих дій та оперативно-розшукових заходів було встановлено, що до вчинення даного злочину причетний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

03.06.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.152 КК України.

Причетність підозрюваного ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_11 від 05.06.2024, у справі №705/2823/24 1-кс/705/821/24 відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 03.08.2024.

19.07.2024 керівником Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_12 , продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000704 від 06.05.2024, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, до 03.09.2024 включно.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, слідчий суддя, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст.178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчого судді при розгляді питання доцільності продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримано та враховано всі обставини, за яких таке продовження можливе.

Так, слідчим суддею, були заслухані пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені слідчим суддею в сукупності та стали підставою для прийняття рішення.

Слідчий суддя при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, належним чином дослідив всі обставини, які мають значення при вирішенні даного питання, врахував, конкретні обставини кримінального провадження, вагомість наданих стороною обвинувачення доказів, дані про особу ОСОБА_7 , в їх сукупності та правильно встановив, що продовжують існувати обґрунтовані ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

На противагу доводам апеляційної скарги захисника, що строк тримання під вартою продовжено лише з підстав тяжкості покарання, яке загрожує підозрюваному, то слідчим суддею під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину за ч.4 ст.152 КК України. У відповідності до ст.12 КК України даний злочин є особливо тяжким, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти років до п`ятнадцяти років.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

У даній справі суспільний інтерес полягає у забезпеченні охорони статевої недоторканості особи, яка не досягла чотирнадцяти років.

Отже доводи апеляційної скарги захисника зводяться до незгоди з прийнятим слідчим суддею рішенням і висновків щодо наявності підстав для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 до закінчення строку досудового розслідування не спростовують.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно п.1 ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З врахуванням викладеного, на думку апеляційного суду рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 199, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, суд , -

у х в а л и в :

ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26.07.2024 про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 03.09.2024 без визначення розміру застави залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді :