ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2024 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові угоду про визнання винуватості, укладену в кримінальному провадженні, яке внесене 12.06.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002531, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, який на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, осіб похилого віку, непрацездатних осіб не має, військовослужбовця, солдата радіотелефоніста 1 розвідувального відділення розвідувального взводу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

30.10.2024 у судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості, укладену 03.06.2024 між заступником керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0002531 від 12.06.2018, з одного боку, та обвинуваченим у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , з іншого боку, в присутності його захисника - адвоката ОСОБА_4 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, яку надано суду.

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним на підставі угоди про визнання винуватості.

ОСОБА_5 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 . Наказом командира військової частини № 142 від 27.05.2017 ОСОБА_5 зараховано для проходження військової служби, на посаду радіотелефоніста 1 розвідувального відділення розвідувального взводу 1 механізованого батальйону військової частини.

Згідно вимог ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 2, 9, 11, 16, 216-220 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України.

Крім цього, згідно вищевказаних положень, захисту Вітчизни незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України,

Однак, ОСОБА_5 , в один із днів червня 2018 року, більш точні дата та час встановити не виявилось за можливе, не маючи передбаченого законом дозволу вирішив стати на шлях злочинної діяльності, пов`язаної з правопорушеннями проти громадської безпеки, та, діючи зі злочинним умислом, спрямованим на придбання боєприпасів, з метою подальшого їх зберігання, усвідомлюючи протиправний характер свого злочинного задуму, придбав у невстановленому місці та за невстановлених обставин у особи, особистість якої не виявилось за можливе, 31 патронів калібру 9 мм (9x18 ПM).

Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив всі дії, які вважав за необхідне для незаконного придбання боєприпасів, без передбаченого законом дозволу

Надалі, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу у сфері незаконного поводження з боєприпасами, бажаючи, та, прагнучи вчинити незаконне зберігання придбаних ним боєприпасів, без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, в порушення п. 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 року № 2471-XI (зі змінами), без передбаченого п. 2, п. 9. п. 10 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.10.1992 року № 576 (зі змінами), п. 2.1 «інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 року № 622 (зі змінами), дозволу в порушення п. 1 «Переліку видів майна, шо не може перебувати у власності громадян, громадських у об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 року № 2471-X11 (зі змінами), усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, перевозив їх на автомобілі Peugeot 207, д.н.з. НОМЕР_3 , та розпочав їх незаконно зберігати в чорній спортивній сумці на протязі тривалого періоду часу до 11.06.2018.

Однак злочинна діяльність ОСОБА_5 , була припинена співробітниками правоохоронних органів, які 11.06.2018 в ході проведення огляду місця події в період часу з 19.51 год. по 23.40 год. за адресою: АДРЕСА_2 , в автомобілі Peugeot 207, р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , виявили та вилучили 31 патрон калібру 9 мм., які знаходилися в чорній спортивній сумці, які є боєприпасами- бойовими пістолетними патронами калібру 9 мм. (9x18 ПМ) промислового виготовлення, призначеними для стрільби з пістолетів конструкції Макарова й Стечкіна та іншої зброї відповідного калібру, що придатні для стрільби.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання, носіння боєприпасів, без передбаченого законом дозволу.

Відомості про укладену угоду про визнання винуватості, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

03.06.2024, під час судового розгляду кримінального провадження, між заступником керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0002531 від 12.06.2018, з одного боку, та обвинуваченим у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , з іншого боку, в присутності його захисника - адвоката ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості.

В угоді про визнання винуватості зазначено, що ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 1 ст.263 КК України, вчиненого ним за викладених вище обставин у повному обсязі висунутого обвинувачення, покаявся у скоєному та активно сприяв розкриттю злочину.

При укладанні даної угоди прокурором враховано обставини, передбачені ст. 470 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_5 , в ході судового розгляду давав детальні показання про події злочину, що мають значення для кримінального провадження №0002531 від 12.06.2018.

В той же час враховано наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового кримінального провадження №0002531 від 12.06.2018 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Також, обвинувачений ОСОБА_5 , в ході судового розгляду щиро покаявся у скоєному злочині, надав викриваючи показання відносно себе у кримінальному проваджені №0002531 від 12.06.2018 , за місцем проходження військової служби та місці проживання характеризується посередньо, спиртними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує, в той же час на обліку у лікарів психіатра або нарколога не перебуває, є раніше не судимою особою, приймав участь у відбитті збройної агресії Російської Федерації, є учасником бойових дій.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання, відсутні.

Вказаними діями ОСОБА_5 , шкода не завдана.

Потерпілі у кримінальному провадженні, відсутні.

Цивільний позов під час досудового розслідування та судового розгляду не заявлявся.

Витрати на залучення експерта у зв`язку із проведенням під час досудового розслідування експертиз - витрати на проведення судово-балістичної експертизи, які складають 1144,00 грн.

Враховуючи вищевказані обставини, які пом`якшують покарання

ОСОБА_5 та істотно впливають на прийняття рішення про можливість укладення угоди про визнання винуватості та обумовлення міри покарання за вчинений злочин, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого ОСОБА_5 , а також роз`яснень, що містяться у п. 12 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», сторони дійшли згоди про можливе призначити покарання ОСОБА_5 , із застосуванням положень ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України за це кримінальне правопорушення та призначити покарання, у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

Сторони дійшли згоди та погоджуються пропонувати суду призначити ОСОБА_5 , остаточне покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України за це кримінальне правопорушення та призначити покарання, у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень України

Даною угодою обвинувачений ОСОБА_5 , підтверджує свою згоду на призначення йому вказаного виду та міри покарання.

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 просили суд прийняти рішення про затвердження угоди про визнання винуватості від 03.06.2024.

Мотиви суду при вирішенні питання про затвердження угоди про визнання винуватості

Вислухавши думку учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд доходить таких висновків.

Вимогами п.1 ч.4 ст.469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо тяжких злочинів.

Інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, відповідно до ст.12 КК України, віднесено до тяжких злочинів, а саме до кримінального правопорушення проти громадської безпеки, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Отже, в даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнає вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, та погоджується на призначення узгодженого покарання, що він підтвердив під час судового засідання.

Також, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє характер обвинувачення, вид покарання, застосування якого до нього передбачено угодою, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені ст.473 КПК України, зокрема, обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і 424 КПК України, та відмова від здійснення прав, передбачених абз. 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_5 добровільно уклав угоду про визнання винуватості, її укладання не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що ним було підтверджено в судовому засіданні.

Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та положенням закону.

Умови угоди не суперечать вимогами КПК України та КК України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю.

Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч.7 ст. 474 КПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, незаконне придбання, зберігання, носіння боєприпасів, без передбаченого законом дозволу.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , передбачені ст.66 КК України, є щире каяття, яке полягає у повному визнанні своєї вини обвинуваченим, осуду своїх дій, наявності відчуття жалю за скоєне, розуміння наслідків своїх дій, та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, виходячи з поведінки обвинуваченого під час досудового розслідування та судового провадження.

Суд зазначає, що передбачені п.1 ч.1 ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину є альтернативними, незалежними та можуть існувати відокремлено одна від одної. Активне сприяння розкриттю злочину є окремою обставиною, що пом`якшує покарання.

Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 07.11.2018 у справі № 297/562/17.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ч.1 ст.67 КК України, не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він не одружений, має вищу освіту, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, осіб похилого віку, непрацездатних осіб не має, є військовослужбовецем, солдат радіотелефоніста 1 розвідувального відділення розвідувального взводу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , учасник бойових дій, на обліку у лікарів психіатра або нарколога не перебуває, не є інвалідом, має зареєстроване місце проживання на території України, раніше не судимий.

Судом встановлено наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, та, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, тобто більш м`який вид покарання, ніж передбачений ч.1 ст.263 КК України, а саме у виді штрафу в дохід держави у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

Дійшовши висновку про можливість призначення ОСОБА_5 більш м`якого покарання із застосуванням ст.69 КК України, судом також враховано, що за умов широкомасштабної збройної агресії РФ відносно України та введеного воєнного стану, відбування ОСОБА_5 покарання у виді штрафу відповідатиме суспільним інтересам та інтересам держави.

Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину та даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадження не заявлено.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Арешт, накладений ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.06.2018 у справі № 640/10423/18 провадження н/п 1-кс/640/6114/18, підлягає скасуванню відповідно до ч.4 ст.174 КПК України.

Запобіжний захід під час судового розгляду даного кримінального провадження не обирався ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.373, 374, 376, 394, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 03.06.2024 у кримінальному провадженні №0002531 від 12.06.2018, укладену на стадії судового розгляду кримінального провадження, між заступником керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу в дохід держави в розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

- патрони в кількості 31 штуки калібру 9 мм, 13 гільз калібру 9 мм, 2 кулі, штик-ніж - знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 1144 (одну тисячу сто сорок чотири) гривні 00 копійок, витрати за проведення судово-балістичної експертизи №423 від 15.08.2018.

Арешт, накладений ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.06.2018 у справі № 640/10423/18 провадження н/п 1-кс/640/6114/18 - скасувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Згідно з ч. 4 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затверд ження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя- ОСОБА_1