ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 642/5642/21 Номер провадження 11-кп/814/1335/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6 / відеоконфіеренція/

потерпілої ОСОБА_7 / відеоконфіеренція/ обвинуваченого ОСОБА_8

та його захисника адвоката ОСОБА_9 / відеоконфіеренція/

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в режимі відеоконференції кримінальне провадження № №0000430 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 16 січня 2024 року щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стаханов Луганської області, громадянина України, неодруженого, дітей неповнолітніх на утриманні не маючого, раніше судимого 20.12.2019 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 311 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 гривень, з середньою спеціальною освітою, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,-

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України і призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили продовжити у виді тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_8 рахувати з 30.06.2021 року.

Вирішено питання речових доказів.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

За вироком суду, ОСОБА_8 27.06.2021 приблизно о 14 годині 00 хвилин знаходився разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - біля домоволодіння АДРЕСА_3 . Приблизно о 14 годині 30 хвилин в той же день між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 сталась сварка на побутовому ґрунті, і у ОСОБА_8 раптово розвинулись особисті неприязні відносини по відношенню до ОСОБА_10 , обумовлені сваркою, і виник умисел, направлений на заподіяння їй смерті.

ОСОБА_8 , діючи на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин по відношенню до ОСОБА_10 , обумовлених сваркою, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство шляхом заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, наніс численні удари руками та ногами по життєво важливих органах ОСОБА_10 , яка від ударів впала на поверхню землі і втратила можливість активного фізичного та психологічного опору злочинним діям ОСОБА_8 .

ОСОБА_8 , зокрема, діючи з умислом, направленим на заподіяння ОСОБА_10 смерті шляхом нанесення тілесних ушкоджень, при цьому суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілої, що знаходяться у причинному зв`язку з діянням, а також свідомо допускаючи їх настання, наніс не менше 23 (двадцяти трьох) ударів ногами та кулаками по голові та обличчю, 18 (вісімнадцяти) ударів кулаками та ногами по тілу потерпілої ОСОБА_10 (в тому числі не менше 10 ударів ногою в праву бокову частину тіла), а також численні удари руками та ногами по кінцівках потерпілої, заподіявши їй, згідно висновку експерта КЗОЗ «ХОБСМЕ» № 12-17/246-А/21 від 11.08.2021 за результатами проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тілесні ушкодження голови: синці, садна і забиті рани на обличчі, масивний кровонаплив м`яких покривів волосистої частини голови, субарахноїдальний крововилив, тулуба: садна і синці на тулубі, множинні переломи ребер справа, забій легенів, крововилив у праву плевральну порожнину, кінцівок: садна і синці на кінцівках, - які в своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Злочинні дії ОСОБА_8 мали триваючий та наполегливий характер і продовжувались до того часу, коли були зупинені лише діями сторонніх осіб, якими було вжито заходів для госпіталізації потерпілої ОСОБА_10 до медичної установи - КНП «МКЛШНМД ім. проф. О. І. Мещанінова» ХМР, - куди вона була доставлена у непритомному стані в той же день о 15 годині 20 хвилин, де їй надавалась медична допомога, яка полягала в реанімаційних заходах. Однак в той же день о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_10 , не приходячи до тями, не дивлячись на своєчасно надану їй медичну допомогу, померла внаслідок заподіяних їй ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, несумісних з життям, які знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з її смертю, причиною якої, згідно висновку експерта КЗОЗ «ХОБСМЕ» № 12-17/246-А/21 від 11.08.2021 за результатами проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з`явилась сукупна травма тіла, що ускладнилася декомпенсованим травматичним шоком.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На вирок суду захисником обвинуваченого подана апеляційна скарга, в якій просить змінити вирок суду та змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення на ч. 1 ст. 119 КК України вбивство вчинене через необережність.

Дослідити у судовому засіданні первинну медичну документацію про медичний огляд та стаціонарне лікування ОСОБА_10 , висновки СМЕ.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що як слідує з матеріалів справи, обвинувачений не міг передбачати, що внаслідок сукупних травм виникнуть тяжкі наслідки, які привели до смерті особи. Оскільки наносячи удари по обличчу потерпілій, обвинувачений не передбачав можливості настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілої, тож його дії слід кваліфікувати як вбивство, вчинене через необережність, тобто, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 119 КК України.

Як вбачається з матеріалів справи , на досудовому слідстві та в суді ОСОБА_8 стверджував , що умислу на вбивство ОСОБА_10 у нього не було. ОСОБА_11 не заперечував, що наносив ляпаси по обличчю ОСОБА_10 , поставив її на ноги та обпер об дерево . Побіг за водою до криниці, але ОСОБА_10 вже лежала на землі непритомною . На шиї у ОСОБА_12 була рвана рана від падіння , гематоми на обличчі та потріскані губи . Ляпаси потерпілій наносились ОСОБА_13 , щоб привести її до тями . Наносячи удари потерпілій , ОСОБА_11 хоча і діяв умисно, проте не бажав настання смерті ОСОБА_10 .

Ці показання обвинуваченого, не тільки не спростовані , а узгоджуються з первиною медичною документацією. ОСОБА_10 було обстежено лікарями вузького профілю , з застосуванням технічної діагностики.

ОСОБА_10 надавалася медична допомога , яка полягала в реанімаційних заходах о 15 годині 20 хв . Але ОСОБА_10 не приходячи до тями , не дивлячись на своєчасно надану їй медичну допомогу , померла .

Відповідно до висновку експерта КЗОЗ «ХОБСМЕ» №12-17/246-А/21 від 11.08.2021 р. за результатами проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 , причина смерті - сукупна травма тіла, що ускладнилася декомпенсованим травматичним шоком .

Захист ставить під сумнів висновки експерта . Труп ОСОБА_10 не був досліджений на наявність в крові наркотичних засобів .

ОСОБА_8 стверджував на протязі досудового слідства та в суді , що ОСОБА_10 була в наркотичному сп`янінні, та втратила свідомість після вживання наркотиків .

Крім того , при проведенні експертизи не були розмежовані по ступеню важкості тілесні ушкодження .Без розмежування тілесних ушкоджень, вважає, за неможливим встановити, які саме тілесні ушкодження ускладнили травму тіла ОСОБА_12 та привели до травматичного шоку .Умисел ОСОБА_14 не є конкретизованим

Позиція учасників провадження.

Обвинувачений та захисник підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити.

Прокурор проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника на підтримання апеляції, прокурора, яка вважала судове рішення законним і обґрунтованим, а апеляцію захисника в інтересах обвинуваченого безпідставною, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла такого висновку.

Винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме вбивства , тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, за обставин, викладених у вироку, підтверджується сукупністю доказів, належно оцінених судом.

Твердження у апеляційній скарзі захисника обвинуваченого , яке аналогічне його позиції під час судового розгляду, про відсутність в діях ОСОБА_8 умислу саме на вбивство потерпілої ОСОБА_10 , перевірялися місцевим судом і обґрунтовано визнані ним як неспроможні, з наведенням переконливих аргументів.

Вбачається, що приймаючи рішення про зміст і спрямованість умислу винного, суд першої інстанції, як слідує із вироку, виходив із сукупності всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення та врахував не тільки саму по собі кількість виявлених у потерпілої ушкоджень, а й їх характер та локалізацію, ретельно і об`єктивно з`ясував всі обставини вчинення злочину.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи захисника в апеляційній скарз , які полягають у тому, що дії обвинуваченого неправильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК, а містять склад необережного вбивства (ст. 119 КК) з огляду на таке.

Так, винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується такими доказами.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 донька потерпілої суду повідомила, що не була очевидцем кримінального правопорушення, однак знає, що її мати дійсно співмешкала з обвинуваченим ОСОБА_8 . Разом вони зловживали алкоголем та вживали наркотики. Раніше у них часто виникали сварки та ОСОБА_8 бив її мати, а тому вважає, що і в цей раз він побив її до смерті.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду повідомила, що 27.06.2021 близько 14 год. 30 хв. вийшла з свого будинку та почула, що десь поблизу хтось комусь наносить удари. В щілину в заборі побачила, як чоловік б`є жінку по обличчю та тулубу. При ній наніс близько десяти ударів. Свідок зрозуміла, що необхідна допомога, а тому вона побігла до магазину, що поряд. Там на лавочці сиділи троє чоловіків. Вона їм розповіла, що чоловік б`є жінку. Чоловіки побігли на допомогу та відігнали обвинуваченого від потерпілої, викликали швидку допомогу та поліцію.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду повідомив, що в червні 2021 він разом зі своїми знайомими відпочивав на лавочці біля магазину в районі яру. До них підбігла сусідка та повідомила, що в яру чоловік б`є жінку. Побігли на допомогу, відтягнули від жінки чоловіка, якій вів себе агресивно. Коли підбігли бачили, що чоловік наносив жінці удари руками та ногами по обличчю та по тулубу. Обличчя у потерпілої було з набряками. Викликали швидку допомогу та поліцію. Чоловік казав, що приводив жінку до тями.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 дав аналогічні покази показам ОСОБА_16 .

Суд вважав показання потерпілої та свідків належним і допустимим доказом, оскільки вони є логічними і послідовними, не суперечать письмовим доказам та сумнівів не викликають. Тому суд взяв їх до уваги, так як вони стосуються предмету доказування.

Крім наведених вище показань вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України підтверджується наступними, дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 27.06.2021 з фототаблицєю, проведеним за адресою: АДРЕСА_3 на ґрунті було виявлено та вилучено нашарування речовини бурого кольору, одноразові шприци, ампули з фізрозчином, сумку з нашаруванням речовини бурого кольору, сліди боротьби та волочіння на траві та ґрунті (т.2, а.с.25-30).

Згідно з картою виїзду швидкої медичної допомоги №260 підтверджено виїзд за адресою: АДРЕСА_3 27.06.2021 в період часу 15.35 по 15.44 (т.2, а.с.32).

Згідно протоколу огляду предметів (речей, документів) від 04.08.2021 з додатком у вигляді ДВД - дисків підтверджено повідомлення свідків до швидкої медичної допомоги з акцентуванням уваги на побиття жінки (т.2, а.с.35-38).

Згідно довідки №71 від 28.06.2021 зафіксовано час смерті потерпілої 27.06.2021 о 17.30 з діагнозом: ЗЧМТ. Забій головного мозку. Множинні забої, садна голови, обличчя. Забиті рани м`яких тканин обличчя. Геморагічний шок. Травматичний шок (т.2, а.с.39-40).

Згідно пред`явлення трупа на впізнання ОСОБА_8 від 29.06.2021 вказав, що труп належить ОСОБА_10 (т.2, а.с.44).

Відповідно до висновку експерта №12-17/246-А/21 від 11.08.2021 на підставі судово медичної експертизи трупа ОСОБА_10 мали місце пошкодження:

а) голови синці, садна і забиті рани на обличчі масивний кровонаплив м`яких покривів волосистої частини голови, субарахноїдальний крововилив;

б) тулуба садна і синці на тулубі, множинні переломи ребер справа, забій легенів, крововилив у праву плевральну порожнину;

в) кінцівок садна і синці на кінцівках.

Причиною смерті ОСОБА_10 , яка настала 27.06.2021 о 17.30 у лікарні швидкої допомоги з`явилася сукупна тупа травма тіла, що ускладнилася декомпенсованим травматичним шоком.

Перераховані пошкодження утворилися від неодноразової дії тупих твердих предметів, могли виникнути при обставинах, викладених в історії хвороби, в своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних пошкоджень.

Всі тілесні пошкодження мають прижиттєвий характер.

Синці і садна на верхніх кінцівках могли утворитися при самообороні.

Тілесні пошкодження, які маються у ОСОБА_10 не могли утворитися внаслідок мимовільного падіння на тверду поширену поверхню (т.2, а.с.46-49).

Допитаний в судовому засіданні в якості спеціаліста судово медичний експерт ОСОБА_18 суду повідомив, що вище наведений висновок експерта складений у відповідності до наявних вимог. Ознайомившись з висновком експерта та медичною документацією на ім`я ОСОБА_10 . спеціаліст виключив можливість отримання виявлених у неї тілесних ушкоджень під час проведення реанімаційних заходів на що вказував обвинувачений та при падінні. Локалізація та характер тілесних ушкоджень вказують на отримання їх шляхом нанесення ударів. Спеціаліст також виключив неправильне надання медичної допомоги. Лікарі діяли у відповідності до протоколів дій. І тільки завдяки їх діям потерпіла прожила в лікарні близько двох годин з урахуванням кількості та тяжкості тілесних ушкоджень.

Згідно висновку судово психіатричної експертизи №380 від 19.07.2021 ОСОБА_8 на теперішній час страждає на хронічні психічні захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання психостимуляторів та синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_8 перебував у стані вищевказаних хронічних психічних захворювань, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_8 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.2, а.с.82-84).

Згідно висновків цитологічної експертизи №15-12/613-Дм/2021 від 27.07.2021, №15-12/615-Дм/2021 від 27.07.2021 та №15-12/614-Дм/2021 від 27.07.2021 в змивах бурої речовини з місця вчинення кримінального правопорушення виявлена кров, походження якої від потерпілої виключити не можливо (т.2, а.с.89-99).

Згідно висновку цитологічної експертизи № 15-12/611-Дм/2021 від 29.07.2021 на фрагменті гравію з місця вчинення кримінального правопорушення виявлена кров, яка може походити від потерпілої ОСОБА_10 (т.2, а.с.101-103).

Згідно висновку цитологічної експертизи № 15-12/612-Дм/2021 від 27.07.2021 на змиві з ноги обвинуваченого ОСОБА_8 , вилученого в ході огляду місця події виявлена кров, походження якої від потерпілої ОСОБА_10 виключити неможливо (т.2, а.с.105-107).

Згідно висновку імунологічної експертизи №14/1399-Дм/21 від 27.07.2021 на шортах обвинуваченого ОСОБА_8 виявлена кров людини, яка може походити від потерпілої ОСОБА_10 (т.2, а.с.108-112).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 05.08.2021 з ОСОБА_8 вбачається, що останній підтвердив нанесення потерпілій тілесних ушкоджень, однак виключно у вигляді ляпасів, щоб привести її до тями та у вигляді масажу серця (т.2, а.с.113-126).

Згідно висновку експерта №12-23/24/246-А/21 від 11.08.2021 свідчення ОСОБА_8 , дані ним в процесі слідчого експерименту, не відповідають об`єктивним судово медичним даним (т.2, а.с.127-132).

Враховуючи наведені докази, досліджені в їх сукупності, суд обґрунтовано дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому суд виходив з того, що показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 об`єктивно узгоджуються з висновком судово медичної експертизи. Свідки в судовому засіданні впевнено та послідовно розповідали про те, що особисто бачили нанесення ОСОБА_8 чисельних тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_10 . Саме свідки викликали швидку медичну допомогу та поліцію. Жодних даних про те, що незнайомі з обвинуваченим свідки обмовляли останнього в судовому засіданні не здобуто.

Згідно пояснень обвинуваченого ОСОБА_8 , наданих в судовому засіданні вбачається, що він не заперечував побиття потерпілої ОСОБА_10 по обличчю, однак заперечував нанесення таких ударів, від яких могла настати смерть потерпілої. Зазначав, що потерпіла впала з висоти власного зросту, після чого на її шиї була рвана рана від падіння, гематоми на обличчі та потріскані губи.

Ці доводи були перевірені судом і обґрунтовано визнані неспроможними.

Допитаний в судовому засіданні в якості спеціаліста судово медичний експерт ОСОБА_18 спростувала доводи обвинуваченого про отримання потерпілої тілесних ушкоджень при падінні та неналежній медичній допомозі.

На тілі та одязі ОСОБА_8 згідно висновків цитологічних та імунологічної експертиз виявлена кров, походження якої від потерпілої ОСОБА_10 не виключається.

На трупі потерпілої ОСОБА_10 згідно висновку експерта №12-17/246-А/21 від 11.08.2021 також виявлені синці і садна на верхніх кінцівках, які могли утворитися при самообороні, а на місці події сліди характерні для боротьби.

Більш того, свідчення ОСОБА_8 за результатами судово медичної експертизи, дані ним в процесі слідчого експерименту, не відповідають об`єктивним судово медичним даним.

З урахуванням наведеного судом не взято до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_8 в судовому засіданні, оскільки вони суперечать встановленим в ході судового засідання обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Пояснення експерта у колегії суддів сумнівів не викликають, оскільки експерт була попереджена про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань у суді, її заінтересованості у наслідках розгляду справи не встановлено, показання не суперечать висновку експертизи в цілому. Таким чином спростовується твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_10 могла померти від передозування наркотичними засобами, лікарської помилки. Одночасно виключається можливість настання смерті потерпілої від отриманих тілесних ушкоджень внаслідок падіння.

Окрім того, висновок судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 є зрозумілим, вмотивованим і обґрунтованими, складений відповідно до вимог чинного законодавства, а тому його правильність у колегії суддів ніяких сумнівів не викликає.

Доводи апеляційної скарги захисника з приводу наявності сумнівів у правильності зазначеного висновку експерта колегія суддів вважає неспроможними.

Наведені вище докази у сукупності доводять наявність об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_8 злочину, а також наявність в його діях суб`єктивної сторони у виді умислу на спричинення смерті потерпілої, оскільки наносячи удари у життєво важливі органи - голову, грудну клітину, живіт потерпілої ОСОБА_8 усвідомлював, реальну можливість настання наслідків у виді смерті потерпілої, та бажав настання таких наслідків, про що свідчить кількість нанесених ударів, їх характер та локалізація.

Оцінивши надані сторонами кримінального провадження докази, які були повно, всебічно і неупереджено досліджені в судовому засіданні з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов переконання, що вина ОСОБА_8 у формі прямого умислу у вчиненні злочину, ч. 1 ст. 115 КК України - вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині - доведена повністю поза розумним сумнівом.

Таким чином, сукупність зібраних по справі доказів, яким суд дав належну оцінку, поза межами розумного доводять винуватість ОСОБА_8 у в умисносу вбивстві потерпілої ОСОБА_10 і ці злочинні дії винного правильно кваліфіковані судом за ч.1 ст.115 КК України.

Будь- яких нових обставин, що не були враховані судом першої інстанції, в апеляційній скарзі не наведено та колегією суддів не встановлено.

Підстав для зміни вироку та зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого з ч. 1 ст. 115 на ч. 1 ст. 119 КК України, за таких обставин, колегія суддів не вбачає.

Покарання, призначене ОСОБА_8 відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Із мотивувальної частини вироку видно, що при вирішенні цього питання суд врахував як тяжкість вчиненого правопорушення, так і конкретні обставини справи, ставлення обвинуваченого до вчинення, дані про особу винного, наявності обставини , що обтяжує покарання та відсутність обставин які пом`якшують покарання, у зв`язку з чим обрав йому справедливе покарання у межах санкції статті кримінального закону.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції відповідає вимогам статей 368, 370, 374 КПК України, тому апеляційна скарга захисника в інтересах обвинуваченого не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Полтави від 16 січня 2024 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом 3-х місяців з моменту проголошення, а засудженим - у той же строк з моменту отримання копії судового рішення .

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4