Провадження № 1-кп/470/96/24
Справа № 470/681/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року с-ще Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участю прокурора Березнегуватського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 лютого 2024 року за № 0000071 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Нижні Сірогози Херсонської області, українця, громадянина України, з професійно - технічною освітою, не одруженого, утриманців не маючого, не працюючого, раніше судимого:24.04.2000 року Нижньосірогозьким районним судом Херсонської області за ч.2 ст.140 КК України ( в редакції 1960 р) до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна на підставі ст.46-1 КК України від відбування покарання звільнений на 1 рік, штраф 680 грн.; 01.08.2000 року Нижньосірогозьким районним судом Херсонської області за ч.3 ст.140, ст.43 КК України (в редакції 1960 р) до 3 років і 1 місяця позбавлення волі; 20.11.2002 року звільнений умовно - достроково на 9 місяців і 19 днів; 06.05.2004 року Нижньосірогозьким районним судом Херсонської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст.297, ст.304, ст.70 КК України (в редакції 2001 року) до 5 років позбавлення волі; 07.11.2008 року звільнений умовно - достроково на 1 місяць 10 днів; 15.05.2011 року Нижньосірогозьким районним судом Херсонської області за ч.2 ст.307, ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.186, ст.395, ч.1 ст.70 КК України (в редакції 2001 року) до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 07.05.2015 року звільнений умовно - достроково Новобузьким районним судом Миколаївської області на 1 рік 10 місяців і 4 дні, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних, в тому числі корисливих злочинів, маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, достовірно знаючи про те, що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, 30 січня 2024 року в період часу з 19 год. до 21 год., прийшов до домоволодіння ОСОБА_5 , де шляхом розкручування дроту відчинив хвіртку та пройшов на територію домоволодіння. Там одразу прослідував до нежилого будинку, до якого проник шляхом відчинення вхідних дверей. Перебуваючи в будинку обвинувачений ОСОБА_3 діючи повторно, умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав саморобний пристрій для розпилу дров, виготовлений з металевих кутників вагою 28 кг 150 г вартістю 563 грн., та пошкоджену пічну плиту загальною вагою 10 кг. 200 г вартістю 61 грн. 20 коп. З викраденим майном обвинувачений ОСОБА_3 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 624 грн. 20 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачуються у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням в інше приміщення, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та заявив клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», що декриміналізує інкриміноване йому за ч.4 ст.185 КК України правопорушення.

Прокурор не заперечувала проти закриття кримінального провадження, з тих підстав що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння вчиненого ОСОБА_3 .

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, доходить наступного.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, що набув чинності 09.08.2024 року, змінено максимальний розмір дрібного викрадення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, з набранням чинності вказаним Законом змінено диференціюючий критерій розмежування адміністративного проступку та кримінального правопорушення: викрадення майна (крадіжки), шахрайства, привласнення чи розтрати на суму до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на даний час утворює склад адміністративного, а не кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 22.08.2024 у справі №567/507/23 (провадження №51-7110 км 23), ч.2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону України №3886-ІХ) - відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 цього кодексу настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 НМДГ. Отже, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме 2 НМДГ.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства про адміністративні правопорушення (ч.6 ст.3 КК України).

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_3 інкримінується за ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, а саме 30 січня 2024 року на загальну суму 624,20 грн., однак ця сума є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону України №3886-ІХ та положень Податкового Кодексу України настає кримінальна відповідальність, та який у 2024 році складає 3028 грн.

Відповідно до п.4 - 1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до абз.5 ч.7 ст.284 КПК України, ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав згоду на закриття кримінального провадження за ч.4 ст.185 КК України з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України - у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Наслідки закриття провадження з даних підстав йому роз`яснені та зрозумілі.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження з вказаних підстав.

Таким чином, встановивши, що на час здійснення судового провадження втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_3 діяння, суд доходить висновку про задоволення його клопотання та закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України - у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 284, 370, 372, 395, 479-2 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 лютого 2024 року за № 0000071 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України - закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази по справі: саморобний пристрій для розпилу дров та пошкоджену пічну плиту - залишити потерпілому ОСОБА_5 як власнику.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Березнегуватський районний суд Миколаївської області упродовж семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1