Провадження № 1-кп/752/503/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження, дані про яке 20.09.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004381, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, одруженого, із вищою освітою, працюючого на посаді експедитора в ТОВ «Комплексні інженерні системи», одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України

за участі сторін та учасників кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

захисника - ОСОБА_11 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

встановив:

І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним.

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що: 18.09.2020 близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 , на автомобілі марки «Опель», моделі «Мовано», білого кольору, н.з. НОМЕР_1 , прибув за адресою: АДРЕСА_2 , де зустрівся з ОСОБА_9 та ОСОБА_12 . Перебуваючи за вищевказаною адресою ОСОБА_4 помітив мопед марки «Хонда», моделі «Діо», сірого кольору, номер кузова (рами) НОМЕР_2 , вартістю 20000 грн., який був припаркований поблизу магазину «Продукти», за адресою: м. Київ, вул. Добрий Шлях, 96, та в подальшому у останнього виник злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

Так, реалізуючи злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , що вищевказаний мопед належить йому на праві власності та попросив ОСОБА_9 та ОСОБА_12 допомогти перевезти вищевказаний мопед до гаражного боксу № НОМЕР_3 , який перебуває в користуванні ОСОБА_9 , що на території ГБК «Ядерщик», що за адресою: м. Київ, вул. Лисогірська, 8, на що ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , не усвідомлюючи злочинних намірів ОСОБА_4 , погодились та в подальшому завантажили мопед марки «Хонда», моделі «Діо». сірого кольору, номер кузова (рами) НОМЕР_2 , вартістю 20000 грн., до вантажного відсіку автомобіля «Опель», моделі «Мовано», білого кольору, н.з. НОМЕР_1 .

В подальшому ОСОБА_4 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_12 на вищевказаному автомобілі направились за адресою: м. Київ, вул. Лисогірська, 8, на територію ГБК «Ядерщик».

Прибувши за вищевказаною адресою, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , які не усвідомлювали злочинних дій останнього, вивантажили вищевказаний мопед з вантажного відсіку автомобіля «Опель», моделі «Мовано», білого кольору, н.з. НОМЕР_1 , та в подальшому залишив мопед марки «Хонда», моделі «Діо», сірого кольору, номер кузова (рами) НОМЕР_2 , вартістю 20000 грн., в середині вантажного боксу № НОМЕР_3 , який перебуває в користуванні ОСОБА_9 , який не усвідомлюючи злочинних дій ОСОБА_4 , погодився залишити вищевказаний мопед в приміщенні гаражного боксу.

В ході досудового розслідування було викрито місцезнаходження мопеду марки «Хонда», моделі «Діо», сірого кольору, номер кузова (рами) НОМЕР_2 , вартістю 20000 грн. та повернуто власнику.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Суд визнає недоведеним пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення за ч. 1 ст. 289 КК України, і у відповідності до ч. 1 п. 3 ст. 373 КПК України, ухвалює виправдувальний вирок, оскільки не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, з таких підстав.

ІІ. Позиція сторони захисту

Так, в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у пред`явленому обвинувачені. не визнав. Суду надав показання про те, що 18.09.2020 близько 18-00 год. їхав з роботи, під`їхав до продуктового магазину (ларьок) по АДРЕСА_3 на авто Опель Мовано н.з. НОМЕР_4 . У нього була попередня домовленість із ОСОБА_14 та ОСОБА_15 про перевезення меблів. ОСОБА_14 попросив допомогти. Він під`їхав, розмовляв із ним деякий час, і ОСОБА_14 попросив відвезти його мопед до гаража. Він спитав чи не буде у нього проблем, той відповів ні. Оскільки він певний час знає ОСОБА_14 , у нього не виникло питань і він йому допоміг відвезти мопед до гаражу. ОСОБА_14 та ОСОБА_15 завантажили мопед йому у машину і поїхали в гараж, який наймає ОСОБА_14 , на ОСОБА_16 , 8 у бокс НОМЕР_3, там він зупинився, відчинив двері бусика, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 вивантажили мопед в гараж, який відчинив ОСОБА_14 . Вони дістали мопед з машини, закотили його в гараж, зачинили двері, сіли до нього в машину та поїхали по своїх справах. З ОСОБА_14 та ОСОБА_15 знайомий 7 років, стосунки довірливі, пов`язувало їх спілкування як сусідів. ОСОБА_14 керував транспортним засобами, він працював водієм на фірмі і керував мікроавтобусом білого кольору Форд Транзіт. Останній транспортний засіб, що був у ОСОБА_17 , знає, що у нього був мотоцикл колись. Його попростили транспортувати меблі тому, що у нього вантажний автомобіль у ОСОБА_14 та ОСОБА_15 пасажирські. Вони сказали, що мопед заважає громадянам, бо він стоїть на зупинці, заважає магазину, бо туди підвозять товари. Він запитав, чи буде мати проблеми йому сказали, що не буде. Мопед сіро-чорний, марку не пам`ятає. Мопед руками закинули. До гаражного боксу запропонував транспортувати мопед ОСОБА_14. Йому не казали що далі з цим мопедом має відбуватись, його використали як перевізника. Доступу до боксу він не мав.

До гаражного боксу під`їхало 2 машини, він на своїй машині Опель Мовано, а вони ( ОСОБА_15 та ОСОБА_14 ) на Форд Транзіт, на якому працював ОСОБА_14 . ОСОБА_14 загнав своє авто до гаража. Ключі від гаражу у ОСОБА_14. Гараж відчиняв ОСОБА_14. Не пам`ятає чи хтось сідав на мопед. Двері гаражу зачиняв ОСОБА_14.

Сторона захисту просила визнати невинуватим ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 289 КК України та виправдати його на підставі ст. 373 ч. 1 п. 2 КПК України - не доведено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, вчинене обвинуваченим в межах висунутого обвинувачення, яке ґрунтується на припущеннях. Просила виправдати ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення.

Так, обвинувачений заперечує свою причетність до інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України. Прокурором не доведена належність вказаних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину (ст.ст. 92, 91 ч. 1 п. 2 КПК України). Обов`язок доказування належності доказів покладається на сторону, що їх подає. Свідок ОСОБА_18 , допитаний 12.02.2024 надав свідчення використовуючи «не пам`ятаю» та «не знаю», при цьому сам свідок наголосив, що він начебто допомагав обвинуваченому заганяти скутер да гаража. Але на відео видно, що гараж відкриває свідок та разом з іншим свідком вигружають з авта обвинуваченого скутер та заганяють його до гаража. Інший свідок ОСОБА_15 , який так і не був допитаний, на відео (7:09) сідає на скутер, ганяє на ньому. ОСОБА_18 та ОСОБА_15 , як видно на відео вигружають, цікавляться скутрером та разом заганяють скутер. Обвинувачений до гаража не заходить (8:15) не можуть братись до уваги свідчення ОСОБА_42, який повідомив суду, що він приїхав на автівці обвинуваченого, тоді, як на відео (4:01) та (4:29) Заброцький виходить зі свого авта та самостійно відкриває ворота авта. А власниці гаража, з її слів, ОСОБА_18 повідомив, що віддав ключі від гаража обвинуваченому.

Стороною обвинувачення у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за№ 0004381 від 20.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, в якості доказів надано протокол огляду місця події від 20.09.2020 року та протокол огляду місця події від 19.09.2020 року. У зв`язку із тим фактом, що протокол не відповідає вимогам чинного законодавства в частині отримання доказу, просила визнати останній недопустимим доказом з наступних причин: огляд проведено у нічний час з 00.32. до 00.41. години (протокол огляду місця події від року) та 22.19 год до 22.50 год (протокол огляду місця події від 20.09.2020 року), що є грубим порушенням ч. 4 ст. 223 КПК України, згідно якої проведення слідчих (розшукових) дій у нічний час (з 22 години до 6 години) не допускається, за винятком невідкладних випадків, коли затримка в їх проведенні може привести до втрати слідів кримінального правопорушення чи втечі підозрюваного. У зв`язку з тим фактом, що реальних причин вважати, що затримка у проведенні даної слідчої дії могла привести до знищення слідів у слідства не було. Таким чином, проведення даної слідчої дії не відповідало вимогам чинного законодавства та грубо порушило права обвинуваченого, і якого не було запрошено на місце огляду.

Відповідно до ст.62 Конституції України, ст. 17 КПК України, необхідно тлумачити припущення, сумніви, що можуть виникати із показань потерпілого, свідків щодо доведеності вчинення ОСОБА_19 18.09.2020 року, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, на користь обвинуваченого. Тобто інформація, яка зазначена в наданих стороною обвинувачення документах, також не містить доказів на підтвердження вчинення обвинуваченим інкримінованого йому правопорушення.

Органом досудового розслідування не встановлені, прокурором не надані суду належні та допустимі докази для доведення вчинення обвинуваченим кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України і вичерпані можливості їх отримання (про що заявив прокурор в суді: що будь-яких доповнень у нього не має), а тому захист вважає, що обвинуваченого слід виправдати. Інших достатніх та переконливих доказів, які би підтверджували обвинувачення обвинуваченого за ч. 1 ст. 289 КК України сторона обвинувачення суду не надала, а надані докази є недостатніми для визнання винуватості особи.

ІІІ. Докази надані сторонами на підтвердження встановлених судом обставин.

Свідок ОСОБА_20 пояснила суду, що в її гаражі був знайдений мопед, обставин справи вона не знає. Її викликали як власника гаражу. ОСОБА_14 користувався гаражем, це знайомий її подруги, ключі від гаражу були у ОСОБА_14 . Охоронець подзвонив їй, і запросив, вона прибула. Як їй розказували події, що цей мопед забрали сховали з ціллю покарання. ОСОБА_14 розказував, що дав ключ від гаража своєму сусіду, для чого дав ключ сказати не може. ОСОБА_14 сказав, що це мопед не тієї людини, яка ставила у гараж. Розказувалось так, що якийсь хлопець взяв мопед у користування, і постійно порушував правила і з ціллю того, щоб наказати та злякати його, вони взяли і сховали цей мопед. ОСОБА_14 сказав їй, що він знає цього чоловіка, який забрав мопед та поставив у гараж. Біля магазину забрали мопед 2 людини - знайомі ОСОБА_14 (зі слів ОСОБА_14 ) ОСОБА_14 там не було (не забирав мопед). ОСОБА_14 давно користується гаражем років сім, п`ять. Знає, що у ОСОБА_14 дитина, жінку знає, але вони так не подруги, бачились. Вона питала у ОСОБА_14 за цю ситуацію, і їй він пояснив, що це якісь розборки, що цей мопед людина взяла для роботи і весь час стане десь, чи щось порушував, перегороджував, і ці власники чи магазину чи щось, забрали цей мопед як покарання. Вона давала ключі тільки НОМЕР_14.

Свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що обвинувачений його сусід, підстав оговорювати його не має. Так, вони - він, ОСОБА_19 та ОСОБА_15 , знаходились біля магазину продуктів пили каву по АДРЕСА_3 , через деякий час ОСОБА_19 сказав, що купив мопед та попросив поставити його у його гараж на зберігання на деякий час, на що він погодився. Вони його погрузили в автомобіль, завезли в гаражний кооператив, вигрузили у гараж, що був у його користуванні і розійшлись. Мопед стояв біля цього магазину, марку не пам`ятає, нічим зафіксований мопед не був, людину, яка на ньому приїхала він не бачив. Вони підходили оглядали мопед, мабуть на ньому не можна було пересуватись. Транспортувати мопед на автомобіль, мабуть запропонував ОСОБА_21 ( ОСОБА_19 ), він не пам`ятає. Транспортували мопед на мікроавтобусі ОСОБА_21 . Зустріч відбулась, бо вони зазвичай там п`ють каву. Гараж в його користуванні, не його. На який час мопед ставиться у гараж вони не обговорювали. Не пам`ятає, наче ОСОБА_19 казав, що купив мопед на сайті, мабуть в інтернеті. Для чого ОСОБА_19 був потрібен мопед він не знає. Гараж знаходиться у кооперативі « Ядерщик » по вул. Лисогірська, 8 . Ключі від гаражу він ОСОБА_19 не передавав. Гараж відкривав він. Завантажували та вигружали мопед втрьох. Не пам`ятає хто до гаража завозив мопед, втрьох. Це в перший раз ОСОБА_19 попросив його щось залишити в гаражі. ОСОБА_19 знає років 7, вони сусіди. Як ОСОБА_19 коли-небудь керував мопедом чи мотоциклом він не бачив. Таких фактів, що ОСОБА_19 купляв/продавав мопеди/мотоцикли чи запчастини до них йому невідомо. Із потерпілим він не знайомий. На наступний день 19.09.2020 йому хтось телефонував, але хто він не знає, чи слідчий чи свідки, сказали, що мопед крадений чи у розшуку. Вони періодично втрьох ( ОСОБА_15 , він та ОСОБА_19 ) раз на тиждень зустрічались пили каву. Плани щодо мопеду ОСОБА_19 не повідомляв. До гаражного кооперативі доїхали на тому автомобілі де був мопед, не на своєму авто.

Потерпілий жодного разу не з`явився у судові засідання, до нього застосовувалось грошове стягнення, однак незважаючи на усі можливі заходи, що були вжиті судом, він, будучи належним чином повідомленим про день час та місце проведення судових засідань, до суду не з`явився.

Судом давався граничний термін для забезпечення участі свідків сторони обвинувачення, проте їх забезпечена не була, ні шляхом явки у судові засідання, ні шляхом участі в засіданні альтернативним шляхом у режимі відеоконференції.

Сторона обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_4 надала ряд письмових доказів, які були безпосередньо досліджені судом.

- рапорт відповідно до якого, 19.09.2020 під час несення служби по ОРП на АП Рубін 110 було отримано виклик від чергового по Київ-55 заволодіння ТЗ мопед Хонда Ріо д.н.з. за адресою: м. Київ. Прибувши за вказаною адресою м. Київ, вул. Лісогірський, 8 до них звернувся гроадянин ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючий АДРЕСА_5 , моб. НОМЕР_5 , який повідомив, що 18.09.2020 поставив свій мопед за адресою: АДРЕСА_6 , після виявив відсутність свого ТЗ за допомогою GPS трекеру, який встановлений на мопеді ОСОБА_23 , встановив, що даний ТЗ знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лисогірська, 8 , на території гаражного кооперативу. Завдяки камерам відеоспостереження які знаходяться на території кооперативу було встановлено, що даний ТЗ мопед було доставлено на Опель д.н.з. НОМЕР_6 , який зареєстрований ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з даного авто вийшло троє невідомих осіб заявнику та викотили з авто мопед ОСОБА_23 та помістили мопед до гаражу за номером НОМЕР_3 . Невідомі особи, які були причетні до даної події також пересувались на авто Форд Торнео н.з. НОМЕР_7 . На місце події було викликано СОГ Голосіївського УП для подальшого розбору;

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.09.2020 о 22-51 год. прийнятої від ОСОБА_24 , про те, що 19.09.2020 приблизно об 11-00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , виявив відсутність мопеду марки Хонда Діо сірого кольору 2008 року випуску з номерами НОМЕР_2 вартістю приблизно 750 доларів;

- протокол огляду місця події від 20.09.2020, огляд почато о 00-32 год. по 00-41 год., відповідно до якого об`єктом ОМП являється асфальтована ділянка місцевості розміром 5*12, яка розташована за адресою: АДРЕСА_7 . Поблизу даної ділянки розташовано 3 кіоски, а саме магазин «Продукти», продуктовий магазин та кіоск «Хом Мим». Ліворуч від магазинів розташована проїзна дорога. Під час ОМП нічого не вилучалось. Камер відеоспостереження не виявлено;

- протокол огляду місця події від 19.09.2020, огляд почато о 22-19 год. завершено о 22-50 год., згідно якого об`єктом ОМП являється гаражний кооператив, який знаходиться по вул. Лисогірській, 8 у м. Києві . В`їзд до даного кооперативу здійснюється через залізні ворота блакитного кольору. На момент огляду ворота відчинені. На території гаражного кооперативу з ліва на право розміщені гаражі. Праворуч від воріт на території кооперативу заходиться сторожка. Також біля сторожки розташовано автомобіль білого кольору марки Фольцваген н.з. НОМЕР_8 , за сторожкою розміщено 2 автомобілі сірого кольору марки Лада н.з. НОМЕР_9 та автомобіль білого кольору марки Опель н.з. НОМЕР_10 . Перед сторожкою розміщено шлагбаум біло-червоного кольору, який на момент ОМП піднятий вгору. Під час ОМП нічого не вилучалось. По правій стороні від входу за сторожкою та автомобілями розміщені гаражі № НОМЕР_15, НОМЕР_16, НОМЕР_17. Також гараж № НОМЕР_3 має сірі вхідні двері та ворота з врізним замком. На території гаражного кооперативу виявлено камери відеоспостереження;

- копія талону на мопед-скутер, модель Хонда Діо, шасі (рама) № НОМЕР_2 , колір сірий, вміст двигуна куб.см. 49-9, потужність л/с 7, № НОМЕР_12 , власник ОСОБА_25 , адреса: АДРЕСА_5 , виданий 08.06.2008;

- копія довіреності від 10.09.2020, згідно якої ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_4 уповноважує ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в тому числі управляти та експлуатувати (керувати) будь-якими належними йому транспортними засобами, самохідними механізмами, автомобілями, мопедами для власних потреб; здавати (передавати) в оренду, найм прокат будь-які належні йому транспортні засоби, самохідні механізми, автомобілі, мопеди на умовах та за ціну за власним розсудом представника;

- копія витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей, відповідно до якого 10.09.2020 видана довіреність ОСОБА_25 на ОСОБА_24 , майно: представництво та захист прав та інтересів з правом здавати (передавати) в оренду, найм, прокат будь-які транспортні засоби, самохідні механізми, автомобілі, мопеди на умовах та за ціну за власним розсудом представника;

- копія паспорту ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- копія паспорту ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,;

- протокол обшуку від 20.09.2020, проведеного у період з 13-20 по 13-30 год., проведеного за участі спеціаліста у присутності понятих та власника гаражного приміщення, відповідно до якого в приміщенні гаражного боксу № НОМЕР_3 було виявлено мопед сірого кольору марки Хонда модель Діо, номер кузова НОМЕР_2 , 2008 року випуску, в подальшому з крила мопеду вилучено змиви, які поміщено до паперового конверту з сидіння мопеду вилучено мікрочастинки, які поміщено до паперового конверту. При обробці поверхні мопеду дактилоскопічним порошком з поверхні дзеркал заднього виду вилучено сліди папілярних узорів, які поміщено до паперового конверту;

Суд відмічає, що хоча слідча дія проводилась за участі власниці гаражного приміщення, слідчий на відеозаписі зазначає, що дана слідча дія є невідкладним обшуком при цьому власниця гаражного приміщення під відеофіксацію не зазначає про те, що надає дозвіл на проведення обшуку. Письмова згода власниці, як і ухвала слідчого судді якою б надавався дозвіл на проведення обшуку стороною обвинувачення в розпорядження суду не надано.

- додаток до протоколу обшуку від 20.09.2020 за адресою: м. Київ, вул. Лисоргірська, 8 (ГБК « Ядерщик »);

- конверти зі змивами з керма, фрагмент дактилоскопічної плівки з мікрочастинами з сидіння, два аркуши паперу зі слідами папілярних узорів;

- акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, від 09.10.2020, відповіднро до якого здійснено огляд та затримання транспортного засобу Опель Мовано н.з. НОМЕР_1 ;

- рапорт, згідно якого 20.09.2020 слідчим спільно з капітаном поліції ОСОБА_26 , лейтенантом поліції ОСОБА_27 , лейтенантом поліції ОСОБА_28 під час відпрацювання матеріалів кримінального провадження відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0004381 від 20.09.2020 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. В ході відпрацювання даного кримінального правопорушення було встановлено, що до даної події можуть бути причетні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яких в подальшому було затримано о 15-00 год 20.09.2020за адресою: м. Київ, вул. Лисогірська, 8 . Дані особи обґрунтовано підозрюються у вчиненні даного злочину;

- протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками від 16.10.2020 із додатками до нього, згідно якого свідок ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_4 за рисами та формою обличчя, тілобудовою, волоссям та іншими ознаками у сукупності, як особу, яку бачив 18.09.2020 при перевезенні мопеда за допомогою автомобіля Опель Мовано з вул. Добрий Шлях, 96 до гаража за адресою: м. Київ, вул. Лисогірська, 8 ;

- протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками від 16.10.2020 із додатками до нього, згідно якого свідок ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_4 за рисами та формою обличчя, тілобудовою, та іншими ознаками у сукупності, як особу, яку бачив 18.09.2020 при перевезенні мопеда за допомогою автомобіля Опель Мовано з вул. Добрий Шлях, 96 до гаража за адресою: м. Київ, вул. Лисогірська, 8 ;

- протокол огляду компакт-диску та перегляду відеозапису від 23.09.2020 із відеокамер спостереження ГБК «Ядерщик», що за адресою: м. Київ, вул. Лисогірська, 8.

Крім того, допитаний свідок сторони захисту ОСОБА_30 , повідомив суду, що обвинувачений його сусід. Дати події він не пам`ятає. Вийшов попити кави до кіоску на АДРЕСА_8, стоїть мопед припаркований. Вийшла ОСОБА_31 , яка там працює він пошутив, спитав чи то вона купила його собі на роботу їздити, вона відповіла, що він тут 2 дні стоїть. Стояли хлопці - ОСОБА_14 і ОСОБА_32 ( ОСОБА_15 ). Приїхав ОСОБА_33 ( ОСОБА_19 ) на бусі Опель білого кольору, вони підійшли до нього, спитали «дядь ОСОБА_41 підкиниш». ОСОБА_34 ( ОСОБА_14 ) і ОСОБА_32 ( ОСОБА_15 ) погрузили цей мопед у машину, а він пішов додому. Як йому розказали за цю ситуацію, він у шоці був. Він чув, як ОСОБА_34 ( ОСОБА_14 ) казав, «дядь ОСОБА_41 підкиниш», «підкину», взяли той мопед і кинули йому в машину. ОСОБА_19 мопеда не грузив, він стояв біля машини - буса білого кольору. Хлопці ( ОСОБА_34 і ОСОБА_32 ) відкрили двері та погрузили його. Куди поїхали він не знає. ОСОБА_32 і ОСОБА_34 живуть поруч на АДРЕСА_9, а ОСОБА_19 на АДРЕСА_8, це поруч усе. Паша зараз воює.

ІV. Мотиви з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Відповідно до ст.ст. 86-87 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: 1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; 2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; 3) порушення права особи на захист; 4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; 5) порушення права на перехресний допит.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 223 КПК України проведення слідчих (розшукових) дій у нічний час (з 22 години до 6 години) не допускається, за винятком невідкладних випадків, коли затримка в їх проведенні може призвести до втрати слідів кримінального правопорушення чи втечі підозрюваного.

Такі слідчі дії як огляд місця події 20.09.2020 та від 19.09.2020 в порушення вимог ч. 4 ст. 223 КПК України проведені у нічний час, при цьому в ході їх проведення нічого не вилучалось, сліди кримінального правопорушення не виявлялись та підозрювані не затримувались.

За таких обставин, суд визнає недопустимими доказами протоколи огялду місця події від 20.09.2020 та 19.09.2020.

Відповідно до ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Так, судом було переглянуто відеозапис обшуку, що міститься на диску - додатку до протоколу обшуку від 20.09.2020. Суд відмічає, що хоча слідча дія проводилась за участі власниці гаражного приміщення, слідчий на відеозаписі зазначає, що дана слідча дія є невідкладним обшуком. При цьому власниця гаражного приміщення під відеофіксацію не зазначає про те, що надає дозвіл на проведення обшуку. Письмова згода власниці, як і ухвала слідчого судді якою б надавався дозвіл на проведення обшуку стороною обвинувачення в розпорядження суду не надано.

За таких обставин суд визнає недопустимим доказом протокол обшуку від 20.09.2020.

Крім того, суд не приймає як доказ протокол огляду компакт-диску та перегляду відеозапису від 23.09.2020 із відеокамер спостереження ГБК «Ядерщик», що за адресою: м. Київ, вул. Лисогірська, 8, з тих підстав, що обставини у ньому викладені викревлено та не у повній мірі.

Так, у протоколі зазначено наступне: автомобіль білого кольору марки Опель Мовано р.н. НОМЕР_1 , заїжджає на територію ГБК «Ядерщик». В подальшому камера відео нагляду на позначці часу 18:06:13 фіксує, як вищевказаний автомобіль марки Опель зупиняється поблизу одного з гаражних боксів. В подальшому камера відео нагляду зафіксувала як троє осіб чоловічої статі дістають з вантажного відсіку автомобіля Опель р.н. НОМЕР_1 , мопед сірого кольору, та в подальшому котять вищевказаний мопед до одного з гаражних боксів. В подальшому камера відео нагляду фіксує, як вищевказані особи зачиняють гаражний бокс, сідають до автомобіля Опель р.н. НОМЕР_1 та на вказаному автомобілі залишають територію ГБК « Ядерщик ».

Між тим, із вказаних відеозаписів слідує, що на територію ГБК «Ядерщик» заїжджає біле авто Опель н.з. НОМЕР_1 (за кермом якого перебував ОСОБА_19 ), після нього заїжджає авто Форд н.з. НОМЕР_7 , із авто Форд виходить водій (ОСОБА_14), який відкриває гаражний бокс та заганяє туди свою машину. Із авто Опель виходить водій та пасажир. Водій Опель відчиняє двері вказано авто та допомагає водію Форда та пасажиру Опель згрузити мопед. Пасажир авто Опель сідає на мопед та закочує його до гаражу. Водій авто Форд зачиняє гараж, сідає до Опель, який залишає міс це події.

Щодо показів свідка ОСОБА_9 то суд їх не приймає, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам, суперечать показам обвинуваченого та інших свідків, а також матеріалам кримінального провадження.

Так, зазначений свідок повідомляв, що до ГБК «Ядерщик» він їхав на авто ОСОБА_19 . Між тим, із відеозаписів з гаражного кооперативу слідує, що він приїхав туди на авто Форд , сам відчиняв гараж, разом із пасажиром Опель вигружав мопед та самостійно закривав гараж, після того як пасажир авто Опель закотив його до боксу.

Покази свідка ОСОБА_20 не підтверджують та не спростовують вини ОСОБА_4 , безпосереднім свідок подій вона не була, а викладені нею обставини незаконного заволодіння транспортним засобом є показаннями з чужих слів (свідка ОСОБА_14). При цьому відомості вказані нею суперечать відомостям повідомленим самим Забродським та іншим атеріалам у сукупності, зокрема вона вказувала, що ОСОБА_14 не забирав мопед, проте зазначене спростовується відеозаписом із камери спостереження з гаражного кооперативу, на яких, як вже зазначалось вище зафіксовано як ОСОБА_14 приїхав на авто Форд , постави його у гараж, вигрузив мопед та після того, як мопед закатили до боксу зачинив гараж.

Крім того, суд відмічає, що не підтверджена та не встановлена вартість мопеду, яким незаконно заволоділи. У заяві потерпілого зазначається приблизна вартість 750 доларів США, у формулюванні обвинувачення вказана вартість 20000 гривень, при цьому відповідна товарознавча експертиза не проводилась.

Також суд відмічає, що матеріали справи не містять відомостей щодо визнання мопеду, який був предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України речовим доказом, а також відомості щодо його подальшого місцезнаходження після виявлення у гаражі за адресою: м. Кив, вул. Лісогірська, 8 . Обвинувальний акт у викладі фактичних обставин містить твердження про те що мопед був повернутий власнику, однак відповідна розписка суду не надана (власником є ОСОБА_25 , а потерпілим визнаний ОСОБА_39 , який мав право користування та розпорядження мопедом за довіреністю та подавав заяву до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві про вчинення злочину)

Сам по собі факт участі ОСОБА_4 спільно зі свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_12 у перевезенні транспортного засобу з АДРЕСА_2 до гаражу, що по вул. Лисогірська, 8 , на території ГБК «Ядерщик», яким користувався ОСОБА_9 не свідчить про наявність умислу у ОСОБА_4 на незаконне заволодіння транспортним засобом і відповідно не утворює складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Враховуючи вищевикладене, надані стороною обвинувачення докази не підтверджують наявність в діянні ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, оскільки усі надані стороною обвинувачення докази як у сукупності, так і кожен окремо не доводять наявність умислу ОСОБА_4 на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Пункт 2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень суди відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного (рішення ЄСПЛ у справі «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії»).

Відповідно до положень ст.62 Конституції України, ст. 17 КПК України, в основу вироку можуть бути покладені тільки достовірні докази, досліджені в судовому засіданні. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок .

Згідно з положеннями ч.1 ст.373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, в ході судового розгляду, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_4 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, не знайшло свого підтвердження, оскільки достатніх та допустимих доказів на підтвердження наявності умислу ОСОБА_4 на незаконне заволодіння транспортним засобом, стороною обвинувачення не надано, в зв`язку з чим суд вважає за необхідне в силу презумції невинуватості, закріпленої ст.62 Конституції України, виправдати обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі п. 3 ч. 1 ст.373 КПК України, оскільки в судовому засіданні не було доведено, що в діянні ОСОБА_4 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

V. Мотиви ухвалення інших рішень, щодо питань які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Речові докази вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.368, п. 3 ч. 1 ст. 373, ст. 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, визнати невинуватим та виправдати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку із відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення.

Кримінальне провадження за № 0004381 закрити.

Речові докази: автомобіль Опель Мовано, білого кольору, 2006 року випуску, номер шасі НОМЕР_13 , н.з. НОМЕР_1 , що повернутий ОСОБА_40 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - залишити йому за належністю; диск, що долучений до матеріалів провадження - залишити в матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його оголошення, обвинуваченим - з дня отримання його копії.

Відповідно до частин 3 і 6 ст.376 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження їх права на ознайомлення із журналом судового засідання і подання на нього письмових зауважень, а також отримання копії вироку, із її врученням обвинуваченому негайно після оголошення.

Суддя ОСОБА_1