Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/460/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2024 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому Кіровоградської області кримінальне провадження № 0000384, за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 квітня 2024 року.

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дзержинськ Донецької області, українець, громадянин України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, без місця реєстрації та без фактичного місця проживання, раніше неодноразово судимий, останній раз: 02.09.2020 Дзержинським міським судом Донецької обл. за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 9 місяців;

04.02.2022 на підставі ухвали Селидовського міського суду Донецької області від 27.01.2022 звільнений від відбування покарання умовно-достроково, невідбутий термін 4 місяці 26 днів (кінець строку 02.06.2022), -

визнаний винуватим та засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці.

Ухвалено строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 10.08.2023.

До набрання вирком законної сили обвинуваченому ОСОБА_7 міру запобіжного заходу залишено тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи у розмірі 955 грн. 92 коп.

Вирішено питання речових доказів по справі.

Кримінальне провадження розглянуто за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану, за таких обставин.

Так, 30.01.2023, в період дії воєнного стану в Україні, близько 08 годин 30 хвилин, ОСОБА_7 з дозволу потерпілого ОСОБА_9 перебував в салоні автомобіля марки Renault Magnum, який був припаркований на узбіччі, неподалік будинку АДРЕСА_1 , повторно, викрав мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 9», бірюзового кольору, вартість якого згідно висновку експерта № -04/23-27 від 02.03.2023 складає 3852 гривні.

З викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальних збитків на загальну суму 3852 гривні.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 , просить вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16.04.2024 змінити в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , і призначити покарання з врахуванням ст. 69 КК України.

Обгрунтовує свої вимоги тим, що призначаючи покарання ОСОБА_7 , судом першої інстанції не враховано, що обвинувачений є внутрішньо переміщеною особою, тобто знаходиться в скрутній життєвій ситуації, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, давав правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, активно сприяв розкриттю злочину, надавав допомогу органам досудового слідства і суду у встановленні істини у справі, з`ясуванні фактичних обставин, які мають істотне значення для розкриття злочину. Обставин, які обтяжують покарання, судом не було встановлено.

Враховуючи вказані обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення, з урахування особи винного, який визнав повністю свою вину, щиросердно покаявся та сприяв розслідуванню злочину, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого та є підставою застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України, яка регламентує призначення покарання, нижче від найнижчої межі ніж передбачено законом.

Заслухавши суддю - доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, підтверджені зібраними доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження і в апеляційній скарзі не заперечуються.

Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України сторонами кримінального провадження не оспорюється.

При розгляді доводів апеляційної скарги колегія суддів відповідно до ст. 404 КПК України виходить із фактичних обставин провадження, встановлених судом першої інстанції.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження не встановлено порушень кримінального процесуального закону, які ставили б під сумнів правильність висновків суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції призначено з дотриманням вимог ст. ст. 50, 65 КК України в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України за якою його засуджено.

Характеризуючи особу обвинуваченого, місцевий суд правильно вказав, що він вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_7 на обліках у наркологічному та психіатричному диспансері не перебуває, офіційно не працевлаштований, характеризується посередньо, осудний, раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд першої інстанції правильно визнав щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Враховуючи наведені обставини в їх сукупності та особу обвинуваченого, який на шлях виправлення не став, належні висновки для себе не зробив, вчинив повторно злочин проти власності,суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та призначив покарання ОСОБА_7 в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Доводи апеляційної скарги щодо призначення судом першої інстанції занадто суворого покарання, не заслуговують на увагу, оскільки судом першої інстанції в повній мірі враховано всі обставини кримінального провадження, зокрема і які свідчать, що обвинувачений не бажає стати на шлях виправлення, залишається особою небезпечною для суспільства.

Посилання сторони захисту на те, що місцевим судом при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 не враховано пом`якшуючу обставину активне сприйняття розкриттю злочину, є безпідставними, оскільки не підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень, належних висновків для себе не зробив, вчинив умисний корисливий злочин проти власності, отже місцевий суд дійшов правильного висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства та призначив обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням, дійшовши правильного висновку про відсутність підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України.

Будь-яких інших доводів, щодо незаконності рішення суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено та не надано під час апеляційного розгляду справи.

Істотних порушень норм кримінального та кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування або зміни вироку суду, апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного, оскільки апеляційні доводи захисника-адвоката ОСОБА_6 не знайшли підтвердження, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а вирок суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 квітня 2024 року, стосовно ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання її копії.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4