Тальнівський районний суд Черкаської області
УХВАЛА

Справа № 704/1236/24

Номер провадження № 1-кп/704/145/24

20.11.2024 м. Тальне

Тальнівський районний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження

№ 0001033 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Тальнівського районного суду Черкаської області знаходиться дане кримінальне провадження.

Ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 17.10.2024 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20.11.2024.

У зв`язку із закінченням строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання його під вартою посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорущення, у вимаганні, тобто у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами та розголошення відомостей, які потерпілий бажає зберегти в таємниці (вимагання), вчинене в умовах воєнного стану. Разом з тим, встановлено, що заявлені ризики під час обрання та продовження, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Отже, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від суду) обгрунтовується тим, що ОСОБА_4 відповідно до довідки УІАП ГУНП в Черкаській області, раніше судимий за вчинення умисного корисливого злочину, а саме 07.11.2012 вироком Києво-Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки Відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_4 був визнаний винним вироком суду у вчиненні тяжкого злочину, при цьому останній обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, правова кваліфікація якого передбачена ч.4 ст. 189 КК України, окрім цього, слід додатково зазначити, що ОСОБА_4 підозрюється, відповідно до ст. 12 КК України, у вчиненні умисного тяжкого корисливого злочину, а тому є підстави вважати, що під острахом кримінальної відповідальності усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, з метою уникнення покарання ОСОБА_4 може переховуватись від суду. Разом з тим, слід зауважити, що ОСОБА_4 , ніде офіційно не працює, що свідчить про наявність вказаного вище ризику, оскільки ОСОБА_4 ніщо не утримає на одному місці. Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 усвідомлює невідворотність покарання у вигляді реального позбавлення волі за вчинене кримінальне правопорушення, може здійснювати погрози, підкуп, умовляння свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, схиляння їх до дачі неправдивих показань.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та заявив клопотання про обрання йому міри запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Прокурор заперечив проти клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо обрання йому міри запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , думку обвинуваченого, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя на той час виходив з обґрунтованості його підозри у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч. 4 ст. 189 КК України, з чим погоджується суд і при вирішенні цього клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу.

При обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою було враховано тяжкість можливого покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі доведення його вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, дані про його особу, а також встановлено наявність ризиків можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, незаконно впливу на свідків та потерпілого.

Аналізуючи наведені ризики в клопотанні про продовження строку дії вказаного запобіжного заходу, суд враховує, що ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування з плином часу не зменшився, особливо враховуючи, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого під час дії воєнного стану. Крім того, на думку суду, також не зменшився й ризик можливого протиправного впливу обвинуваченого на свідків, оскільки вони безпосередньо не допитані судом. З огляду на викладене, запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 необхідно продовжити.

Вирішуючи дане питання, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом при обранні запобіжного заходу і відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості.

Суспільний інтерес в даному конкретному випадку полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року..

Стосовно клопотання обвинуваченого про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту суд приходить до висновку, що дане клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 176, 177, 183, 331, 369, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, одруженого, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001033 від 03.08.2024 до 18.01.2025 року.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, а також направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду на протязі семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1