Справа № 180/2021/24
У Х В А Л А

09 жовтня 2024 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого- судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Марганець кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000372 від 03.09.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

В С Т А Н О В И В:

17 вересня 2024 року в провадження Марганецького міського суду Дніпропетровської області надійшли матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, підстави для повернення обвинувального акту прокурору чи закриття кримінального провадження, відсутні.

Захисник ОСОБА_5 подав клопотання про повернення обвинувального акту прокурору зазначив, що в силу ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування. Водночас, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в даному реєстрі відсутні відомості щодо юридичної особи - ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ). Таким чином на думку сторони захисту відсутній потерпілий (заявник) в даному кримінальному провадженні тобто заяву про вчинення злочину до ЄРДР внесено не уповноваженим на те заявником. Крім того, відсутні відомості про обставини які мають суттєве значення по кримінальному правопорушенню так ОСОБА_4 звернувся до голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 поштовим зв`язком відправлено 09 вересня 2024 року з заявою про надання відстрочки від призову на військову службу в той же час обставини викладені в клопотанні сторони захисту адресовану слідчому не відображені в обвинувальному акті та не згадується

Права обвинуваченого на захист гарантується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відсутність формулювання обвинувачення суттєво впливає на право обвинуваченого мати повну, вичерпну інформацію про характер, обсяг і причини обвинувачення для відповідної можливості реалізації свого права на захист та підготуватися до нього.

В судовому засіданні захисник підтримав своє клопотання та просив повернути обвинувальний акт прокурору додавши, що слідчим та прокурором в обвинувальному акті невірно зазначено його анкетні дані та анкетні дані обвинуваченого, так в акті вказано, що фактичною адресою захисника є АДРЕСА_1 , тоді як реальна адреса АДРЕСА_2 , що підтверджується Ордером на надання правничої допомоги. Також анкетні відомості обвинуваченого не містять інформації про наявність у обвинуваченого на утриманні малолітньої дитини.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з п.3 ч.3ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно положень ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього додатки, суд вважає, що прокурором при складанні обвинувального акту, були допущені порушення вимог ст.291 КПК України, виходячи з наступного.

Так, згідно обвинувального акту обвинувачення висунуте ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по ст. 336 КК України, а саме ухилення від призову на військову службу під час мобілізації. Однак згідно абзацу шостого обвинувального акту, саме ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, без поважних причин не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Тобто в порушення вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України, при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, прокурором зазначено іншу особу, яка згідно реєстру матеріалів досудового розслідування не має відношення до даного кримінального провадження.

Також згідно обвинувального акту обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , передбачену п.1ч.1ст.66 КК України вказано щире каяття, тоді як у судовому засіданні встановлено, що обвинувачений та його захисник не погоджуються з обставинами викладеними у обвинувальному акті, вказують на ряд процесуальних порушень допущених стороною обвинувачення та заперечують факт розкаяння обвинуваченого.

Крім того, в порушення ст.291 КПК України, стороною обвинувачення при складанні обвинувального акту допущено описку в реєстраційному номері кримінального провадження, а саме, зазначено № 00000372, тоді як в реєстрі матеріалів досудового розслідування вказано реєстраційний № 0000372.

Вказані порушення в подальшому є перешкодою для ухвалення будь-якого судового рішення, та може послугувати підставою для скасування вироку суду.

Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. За змістом положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт і є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Всупереч вказаній нормі кримінального процесуального Закону, обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 містить ряд недоліків, зокрема зазначена інша особа якій висунуто обвинувачення, невірно вказаний номер провадження, обставини які пом`якшують відповідальність.

Окрему увагу прокурора суд звертає на обставини викладені захисником у клопотанні, які підлягають перевірці та за необхідності усуненню стороною обвинувачення, щодо неуповноваженності заявника зі зверненням до поліції з заявою про вчинення кримінального правопорушення та внесення відомостей до ЄРДР.

Так, відповідно ст.60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Юридична особа - організація, суб`єкт права, здатний від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав і нести обов`язки та самостійно брати участь у правовідносинах, бути позивачем та відповідачем у суді.

В Україні організація визнається юридичною особою після проведення її державної реєстрації та внесення до Єдиного державного реєстру.

Також суд звертає увагу сторони обвинувачення, що в анкетних відомостях, зазначених в обвинувальному акті, стороною обвинувачення не вказано про наявність у обвинуваченого на утриманні малолітньої дитини, та невірно зазначено адресу захисника.

Суд зауважує, що відповідно до ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є зокрема охорона прав і законних інтересів всіх учасників провадження, а також забезпечення швидкого і повного судового розгляду з тим, щоб зокрема, до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, у тому числі під час формулювання обвинувачення. Пред`явлене особі обвинувачення має бути конкретним і містити дані про час, місце та інші обставини вчинення злочину, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення. Дані положення випливають і з п.(а) ч.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Крім того, у відповідності до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Неналежний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення без зазначення всіх складових, передбачених ч.1 ст.91 КПК України, які підлягають доказуванню, нелогічного та неконкретного обвинувачення без врахування об`єктивно встановлених обставин, порушує право обвинуваченого на захист, та є перешкодою для повного та всебічного судового розгляду кримінального провадження, про що також констатується і в рішеннях Європейського суду з прав людини «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року, рішення від 19.12.1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії» №9783/82 (п. 79).

З урахуванням того, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п.13 ч.1 ст.3 КПК України, та допущено ряд помилок, зокрема вказано іншу особу, яка не має відношення до кримінального провадження, а за правилами ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд приходить до висновку про наявність обставин, що перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту, а тому доводи прокурора про відповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, не відповідають міжнародним правовим актам, а також національному кримінальному процесуальному Закону України.

Посилання захисника у клопотанні на той факт, що стороною обвинувачення не вказані в обвинувальному акті відомості про обставини які мають суттєве значення по кримінальному правопорушенню, а саме, що ОСОБА_4 звернувся до голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 , з заявою про надання відстрочки від призову на військову службу, не є підставою для повернення обвинувального акту, оскільки в силу п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Таким чином, клопотання захисника підлягає частковому задоволенню.

За наслідками підготовчого судового засідання, суд приходить до висновку про те, що на підставі вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 необхідно повернути прокурору для усунення виявлених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.314 ч.3 п.3, 369, 370-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000372 від 03.09.2024 року за обвинуваченням: ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, повернути прокурору, як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1