№ провадження 1-кс/495/1443/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 08.07.2024 року надійшло клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000033 від 29.07.2020 за правовою кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ст. 191 ч. 3, ст. 27 ч. 5 ст. 191 ч. 3, ст. 27 ч. 5 ст. 366, ст. 366 ч. 1 та ст. 209 ч. 1 КК України.

1. Виклад обставин, зазначених у клопотанні.

ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він перебуваючи на посаді начальника житлово-експлуатаційного відділення відділу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 (умовне найменування ІНФОРМАЦІЯ_2 прикордонний загін ( АДРЕСА_1 ) військова частина НОМЕР_1 ), являючись службовою особою в розумінні вимог ч. 3 ст. 18 КК України, діючи за попередньою змовою групою осіб спільно начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_7 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_8 (далі - ФОП « ОСОБА_8 »), діючи умисно, протиправно з корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в період з листопада по грудень 2019 року, (більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), але не пізніше 06.12.2019, зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби, достеменно знаючи про проведення в період з 07 жовтня по 25 жовтня 2019 року особовим складом Білгород-Дністровського прикордонного загону робіт щодо перекриття (ремонту) даху пункту технічного обслуговування і ремонту в парку Білгород-Дністровського прикордонного загону, що знаходиться за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом надання допомоги в укладенні з ФОП « ОСОБА_8 » договору на виконання робіт щодо перекриття (ремонту) даху пункту технічного обслуговування і ремонту в парку прикордонного загону, який розташований по АДРЕСА_1 та внесенні тимчасово виконуючим обов`язки начальника Білгород-Дністровського прикордонного загону ОСОБА_9 , (який не був обізнаний зі злочинними намірами ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 ), завідомо неправдивої інформації до первинних облікових документів за нібито виконання ФОП « ОСОБА_8 » умов договору № 394-19 від 06.12.2019, усвідомлюючи, що вказані у договорі купівлі-продажу послуг за бюджетні кошти № 394-19 від 06.12.2019, а також завідомо неправдивих офіційних документах Акту № 1 приймання виконаних робіт за грудень 2019 року, складений за типовою формою КБ-2в відомості не відповідають обставинам викладеним у них та що роботи ФОП « ОСОБА_8 » фактично не виконувалися, засвідчив фіктивне виконання робіт, які раніше були виконанні робочою групою особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою розтрати бюджетних коштів, асигнованих на поточних ремонт пункту технічного обслуговування і ремонту в парку прикордонного загону, в інтересах ФОП « ОСОБА_8 », засвідчив фіктивне виконання робіт, які раніше були виконанні особовим складом ІНФОРМАЦІЯ_1 , створивши умови для перерахунку бюджетних коштів за роботи, які не виконувались за договором № 394-19 від 06.12.2019 коштів на суму 85, 210 грн. відповідно до яких, 09.12.2019 з казначейського рахунку № НОМЕР_2 Білгород-Дністровського прикордонного загону на поточний рахунок № НОМЕР_3 відкритого ФОП « ОСОБА_8 » в КБ «ПриватБанк» було безпідставно переведено бюджетні кошти, чим вчинив пособництво у розтраті на користь третьої особи ФОП « ОСОБА_8 » чужого майна бюджетних коштів розміщених на казначейському рахунку ІНФОРМАЦІЯ_1 на загальну суму 82 210 гривень, чим спричинив збитки державі в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 , - тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 191 КК України, а саме пособництво у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб.

Також, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він перебуваючи на посаді начальника житлово-експлуатаційного відділення відділу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 , являючись службовою особою в розумінні вимог ч. 3 ст. 18 КК України, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в період з листопада по грудень 2019 року, (більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), але не пізніше 06.12.2019, перебуваючи на території Білгород-Дністровського прикордонного загону розташованого за адресою: вул. Військової Слави, 14, м. Білгород-Дністровський, Одеська область, будучи об`єднаним спільною злочинною метою із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , маючи умисел на створення документального обґрунтування підстав для перерахунку бюджетних коштів розміщених на казначейському рахунку ІНФОРМАЦІЯ_1 на рахунок ФОП « ОСОБА_8 » за нібито виконані останнім робіт за договором купівлі продажу послуг за бюджетні кошти № 394-19 від 06.12.2019 про надання ФОП « ОСОБА_8 » послуг на виконання робіт щодо перекриття (ремонту) даху пункту технічного обслуговування і ремонту в парку прикордонного загону, який розташований по АДРЕСА_1 на суму 85 210 гривень, з метою подальшої розтрати бюджетних коштів розміщених на казначейському рахунку ІНФОРМАЦІЯ_1 на загальну суму 85 210 гривень, достовірно знаючи, що роботи за вказаним договором ФОП « ОСОБА_8 » не виконувались, усвідомлюючи невідповідність відомостей вказаних в актах виконаних робіт фактичним обставинам, шляхом складання та особистого підписання проектів завідомо неправдивих офіційних документів, а саме: Акту приймання виконаних будівельних робіт за 06 грудня 2019 року (типова форма №2-в) на загальну суму 85 210 гривень за договором купівлі продажу послуг за бюджетні кошти №394-19 від 06.12.201, що спричинило збитки державі в особі Білгород-Дністровського прикордонного загону в наслідок подальшого безпідставного перерахунку на рахунок ФОП « ОСОБА_8 » бюджетних коштів на загальну суму 82 210 гривень, - тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, тобто у службовому підробленні, а саме видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину щодо пособництва у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою групою осіб та у видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, тобто у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст. 27 ч. 5 ст. 191 ч. 3 та ст. 366 ч. 1 КК України, за вчення яких, передбачене основне покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років або позбавленням волі на строк від трьох до восьми років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_6 , встановлено наявність у приватній власності нерухомого майна, а саме: гараж, блок 1, бокс 21, загальна площа: 21.8 кв.м, адреса: АДРЕСА_2 , гаражний кооператив «Автопарк», гараж 21, кадастровий номер: :29:002:0165, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040. Оціночна вартість об`єкта нерухомості становить 162 004,42 гривень.

З метою недопустимості подальшої передачі будь-кому в оренду, переоформлення (перереєстрації) права власності та відчуження нерухомого майна підозрюваного ОСОБА_6 , а також забезпечення несення цивільної відповідальності за шкоду, завдану діями підозрюваного ОСОБА_6 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, виникла необхідність у накладенні арешту на вищезазначене нерухоме майно підозрюваного.

На підставі вищевикладеного, з метою недопустимості подальшої передачі будь-кому в оренду, переоформлення (перереєстрації) права власності та відчуження нерухомого майна підозрюваного ОСОБА_6 , забезпечення несення цивільної відповідальності за шкоду, завдану діями підозрюваного, який вчинив суспільно небезпечне діяння, а також враховуючи те, що не вжиття заходів щодо накладення арешту на вказані об`єкти нерухомого майна можуть призвести до незаконної перереєстрації права власності слідчий просив клопотання задовольнити.

2.Позиції сторін.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про накладення арешту на майно розглядається за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Представник власника майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомив, що з матеріалами клопотання про накладення арешту на майно він ознайомлений не був,однак зазначив, що не заперечує про розгляд вказаного клопотання за відсутності власника майна та його представника, про що ним складено заяву, яку зареєстровано за вхідним 19839/24-Вх від 08.07.2024.

3.Мотивація суду.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені статтями 131 та 132 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 131 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, а також, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

У відповідності до ст. 170 КПК України арешт майна це тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення. Положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді визначено необхідність арешту майна.

З аналізу зазначених норм КПК України, при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя має встановити:

1)чи існує обґрунтована підозра у вчиненні злочину такої тяжкості, що дозволяє застосування арешту майна;

2)чи відноситься майно, щодо якого вирішується питання про його арешт до виду майна, на яке можна накладати арешт та чи перебуває воно у власності осіб, щодо майна яких дозволено накладення арешту з відповідною метою;

3)чи відповідає майно ознакам речового доказу;

4)чи можливо за допомогою арешту досягнути завдань, для виконання яких слідчий звертається із відповідним клопотанням;

5)чи будуть розумними та співрозмірними із завданнями цього кримінального провадження наслідки арешту майна для осіб, чиї права обмежуються внаслідок його застосування.

З урахуванням вказаного, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя, встановлюючи наявність зазначених вище обставин, приходить до наступного.

3.1. Щодо наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину такої тяжкості, що дозволяє застосування арешту майна

З клопотання та долучених до нього матеріалів вбачається, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000033 від 29.07.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 191 ч. 3, ст. 27 ч. 5 ст. 191 ч. 3, ст. 27 ч. 5 ст. 366, ст. 366 ч. 1 та ст. 209 ч. 1 КК України.

Встановивши наявність достатніх доказів для повідомлення особі про підозру, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Калинів Самбірського району Львівської області, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 , (на момент вчинення злочину обіймав посаду начальника житлово-експлуатаційного відділення відділу забезпечення 25 прикордонного загону ( АДРЕСА_1 ) військова частина НОМЕР_1 ), повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 191 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) - пособництво в розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб та ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) службове підроблення, а саме видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Обґрунтування повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 27 ч. 5 ст. 191 ч. 3 та ст. 366 ч. 1 КК України підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування доказами.

Слід зазначити, що на даному етапі досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання про наявність усіх елементів складу злочинів, винуватість чи невинуватість осіб у їх вчиненні і не визначає ступінь вини таких осіб, а лише на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей встановлює, що існують об`єктивні дані про вчинення вказаного у клопотанні злочину, у зв`язку з розслідуванням якого подається відповідне клопотання.

З огляду на тяжкість та характер розслідуваного злочину, щодо якого встановлено наявність обґрунтованої підозри його вчинення, слідчий суддя вважає виправданою необхідність застосування у цьому кримінальному провадженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

3.2. Щодо можливості накладення арешту на вказане у клопотанні майно

Частина 10 статті 170 КПК України встановлює, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно інформації за №384471534 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо підозрюваного ОСОБА_6 встановлено наявність у приватній власності об`єктів нерухомого майна, а саме:

- гараж, блок 1, бокс 21, загальна площа: 21.8 кв.м, адреса: АДРЕСА_2 , гаражний кооператив «Автопарк», гараж 21, кадастровий номер: :29:002:0165, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040. Оціночна вартість об`єкта нерухомості становить 162 004,42 гривень;

- земельна ділянка, площею 0,0024 га, кадастровий номер: :29:002:0165, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , гаражний кооператив «Автопарк», гараж 21, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Враховуючи вид і характер вказаного майна, а також те, що арешт з метою забезпечення несення цивільної відповідальності може накладатися на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи, обмежень чи заборон щодо накладення арешту на вказане у клопотанні майно слідчим суддею не встановлено.

3.3. Щодо відповідності майна ознакам речового доказу

Як вбачається з положень ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

У зв`язку з зазначеним вище слідчий суддя приходить до висновку про відсутність необхідності оцінювати вказане майно в рамках кримінального провадження з точки зору характеристик речового доказу, оскільки накладення арешту на майно обґрунтовується органом досудового розслідування необхідністю забезпечення цивільного позову.

3.4. Щодо можливості виконання завдань арешту

Завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчим у клопотанні наголошено, що необхідність застосування такого заходу забезпечення обґрунтовується потребою у недопустимості подальшої передачі будь-кому в оренду, переоформлення (перереєстрації) права власності та відчуження нерухомого майна підозрюваного ОСОБА_6 , а також забезпечення несення цивільної відповідальності за шкоду, завдану діями підозрюваного ОСОБА_6 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, у зв`язку з чим виникла необхідність у накладенні арешту на вищезазначене нерухоме майно підозрюваного.

Співставляючи зазначене з положенням ст. 2 КПК України щодо завдань кримінального провадження слідчий суддя зазначає, що обґрунтованим вважається необхідність накладення арешту на земельну ділянку та гараж для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження задля реалізації в майбутньому механізму несення цивільної відповідальності.

Разом з тим, слідчий суддя приходить до висновку, про недоведеність необхідності накладення арешту на об`єкти нерухомості шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження.

3.5. Щодо розумності та співрозмірності арешту

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Рішення ЄСПЛ від 05.01.2000 у справі «Беєлер проти Італії», заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (Рішення ЄСПЛ у справі Джеймс та інші проти Сполученого Королівства від 21.02.1986, заява № 8793/79, параграф 50).

На думку слідчого судді, накладення арешту в даному випадку є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження. У цьому контексті слідчий суддя враховує, серед іншого, суспільну небезпеку ймовірно вчинених кримінальних правопорушень, їх специфіку і тяжкість, а також наявність суспільного інтересу. За таких обставин, слідчий суддя вважає, що пов`язані із накладенням арешту обмеження є виправданим і не буде занадто обтяжливим для власників.

Частиною 11 ст.170 КПК України зазначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З урахуванням позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19 лютого 2021 року по справі №643/12369/19 слідчий суддя зазначає, що арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна та роз`яснює, заборона на відчуження - це перешкода у вільному розпорядженні майном.

Враховуючи викладене вище, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника , слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність накладення арешту на майно у вигляді заборони відчуження (без заборони користування та розпорядження), що не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства й вимогами захисту основоположних прав особи.

Дослідивши клопотання та надані матеріали, слідчий суддя зазначає, що накладення арешту на земельуі ділянку та гараж у вигляді заборони відчуження виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи володільця майна потребам досудового розслідування. З урахуванням мотивів клопотання про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане вище майно з метою подальшого відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, на підставі чого клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000033 від 29.07.2020 за правовою кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ст. 191 ч. 3, ст. 27 ч. 5 ст. 191 ч. 3, ст. 27 ч. 5 ст. 366, ст. 366 ч. 1 та ст. 209 ч. 1 КК України задовольнити.

Заборонити відчуження:

- гараж, блок 1, бокс 21, загальна площа: 21.8 кв.м, адреса: АДРЕСА_2 , гаражний кооператив «Автопарк», гараж 21, кадастровий номер: :29:002:0165, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040. Оціночна вартість об`єкта нерухомості становить 162 004,42 гривень;

- земельна ділянка, площею 0,0024 га, кадастровий номер: :29:002:0165, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , гаражний кооператив «Автопарк», гараж 21, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1