УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001149 від 27 червня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 , маючи ряд не знятих і не погашених судимостей, в тому числі за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185 КК України, востаннє вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 03.02.2021, будучи обізнаним у тому, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 06 травня 2024 року № 271/2024, затвердженим Законом України від 08 травня 2024 року № 3684-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб, 27.06.2024, близько 09.05 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, через відчинені вхідні двері, проник до приміщення ТОВ «Віндрук», що по вулиці Генерала Арабея, 3, в місті Вінниці.

Перебуваючи у вказаному приміщенні, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, з метою власного незаконного збагачення та заволодіння чужим майном, діючи повторно, з корисливих спонукань, розуміючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, діючи в умовах воєнного стану, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, почав здійснювати пошук цінних речей та предметів у ньому. Виявивши в одному з приміщень цеху, на робочому столі, мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9 Carbon Grey», який належить потерпілому ОСОБА_5 , ОСОБА_4 вирішив ними заволодіти. Взявши зазначений мобільний телефон із собою, ОСОБА_4 вийшов із приміщення ТОВ «Віндрук», залишивши місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Згідно висновку експерта ринкова вартість досліджуваного мобільного телефона торгової марки «Xiaomi» серії «Redmi» моделі «Redmi 9» сірого (Carbon Grey) кольору, об`ємом пам`яті 3/32Гб, станом на момент вчинення кримінального правопорушення 27.06.2024, складала 2001 (дві тисячі одна) гривня.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму дві тисячі одна гривня.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.06.2024 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого закінчується 25.08.2024 включно.

При всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, 09 серпня 2024 року обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 скеровано до Вінницького міського суду Вінницької області.

Вважаю, що обраний запобіжний захід відповідає обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченого.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 , не одружений, без постійного джерела прибутку, відсутності стійких соціальних зв`язків, підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі до восьми років, раніше неодноразово судимий за злочин проти власності, що свідчить про антисоціальну поведінку підозрюваного та наміри вчиняти злочини в майбутньому, що підтверджується характером кримінального правопорушення.

За таких обставин заявлені ризики не зменшились, тому що ОСОБА_4 тимчасово не працюючий, без постійного джерела прибутку, відсутності стійких соціальних зв`язків, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки не всі речові докази по справі отримано; може вчиняти нові кримінальні правопорушення, беручи до уваги відсутність постійного місця роботи; переховуватись від органів досудового розслідування, будучи під слідством, перебувавши в слідчому ізоляторі, може уникати безальтернативного покарання у виді позбавлення волі до десяти років; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, маючи їх анкетні данні отримані з наданими йому матеріалами кримінального провадження, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що передбачено ризиками визначеними у п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

За таких обставин та беручи до уваги, що вказані вище ризики продовжують мати місце, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному конкретному випадку є недоцільними і саме - тримання під вартою може запобігти зазначеним ризикам, тому прокурор просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені під час досудового слідства, не зменшились.

Адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у зв`язку з перебуванням у відпустці. По суті клопотання просив відмовити у задоволенні клопотання та прийняти до уваги те, що 09.08.2024 набув чинності ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Враховуючи вказані зміни, дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за відповідними частинами КУпАП.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував щодо розгляду клопотання за відсутності захисника. По суті клопотання просив відмовити у задоволенні клопотання та прийняти до уваги заяву його адвоката.

Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, клопотання адвоката ОСОБА_6 , слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Згідно ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001149 від 27.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В межах даного кримінального провадження 28 червня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого: ч. 4 ст.185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно та в умовах воєнного стану.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

Щодо клопотання захисника ОСОБА_6 про відмову у задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з необхідністю перекваліфікації правопорушення вчиненого ОСОБА_4 відповідно до змін у КУпАП, слідчий суддя звертає увагу на наступне.

Момент повідомлення про підозру є початком одного з етапів досудового розслідування, на якому орган досудового розслідування на підставі зібраних у кримінальному провадженні доказів готовий висловити припущення щодо вчинення певною особою кримінального правопорушення, з метою отримання можливості здійснення подальших слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій у кримінальному провадження, однією з головних умов для здійснення яких є наявність повідомлення особи про підозру. При цьому, згідно з позицією ЄСПЛ, обсяг доказів, наявних у розпорядженні органу досудового розслідування, не обов`язково повинен бути достатнім для пред`явлення конкретній особі обвинувачення у кримінальному провадженні та скерування справи до суду, оскільки можливість вирішення питання про наявність чи відсутність достатньої для цього кількості доказів і є основною метою повідомлення про підозру та вчинення подальших процесуальних дій.

Оспорення правильності кваліфікації дій підозрюваного на стадії досудового розслідування позбавлено правових підстав, оскільки слідчий суддя не може оцінювати докази у справі. Відповідно остаточну кваліфікацію дій підозрюваного чи обвинуваченого має дати слідчий при завершенні слідства або суд під час судового розгляду по суті справи.

Таким чином, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи, що органом досудового розслідування, на момент розгляду вказаного клопотання, скеровано до суду обвинувальний акт за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, слідчий суддя вирішує лише ті питання, які віднесено до повноважень слідчого судді у відповідності до вимог КПК України.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При цьому відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан ОСОБА_4 (неодружений, утриманців немає, не працює, раніше неодноразово судимий) та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Дослідивши матеріали клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до висновку, що на час розгляду клопотання, прокурором доведено, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання за злочин, особу обвинуваченого, відсутність у нього соціально стримуючих факторів, а також те, що ОСОБА_4 раніше судимий, перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, здійснювати незаконний вплив на потерпілих та свідків, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

На даний час продовжує існувати ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, який згідно з санкцією інкримінованої статті становить до 8 років та відсутні соціально стримуючі фактори.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Також продовжує існувати ризик впливу на свідків, оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу(ч.4ст.95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків може існувати не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Враховуючи, що ОСОБА_4 неодноразово судимий існує ризик, що перебуваючи на волі, він може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має постійного джерела прибутку.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

На момент розгляду клопотання відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_4 в умовах СІЗО при ДУ «Вінницька УВП (№ 1)», зокрема, за станом здоров`я, сторонами не надано, тому слідчий суддя вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання.

09.08.2024 складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України та скеровано обвинувальний акт відносно останнього до Вінницького міського суду Вінницької області для розгляду по суті. Проте підготовче засідання у вказаному провадженні призначено поза межами строку дії запобіжного заходу.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини" від 18 жовтня 2022 року №2690-IX, який набув чинності 06.11.2022, внесено ряд змін до Кримінального процесуального кодексу України, щодо порядку розгляду клопотань про застосування та продовження дії запобіжних заходів.

Так, відповідно до частини четвертої статті 176 КПК України (в редакції Закону №2690-IX) запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку дії запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Враховуючи вищевикладене, а також, що обставини на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися, слідчий суддя вважає, що інший запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, тому доцільно клопотання прокурора задовольнити та продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою на 60 днів.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 197, 199, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів, тобто до 19.10.2024 включно.

Розмір застави в сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, визначений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.06.2024 (справа №127/21591/24), залишити без змін.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя