Справа № 396/832/24
Провадження № 1-кп/396/202/24
УХВАЛА
21.11.2024 року м. Новоукраїнка Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого: ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
В провадженні суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України.
В судовому засідання прокурором заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів, з метою уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що були підставою для застосування щодо обвинуваченого такого запобіжного заходу, оскільки строк запобіжного заходу обраний відносно ОСОБА_4 закінчується 23.11.2024 року.
Обвинувачений ОСОБА_4 , в судовому засіданні щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив та просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , суд заслухавши думку прокурора щодо доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, думку самого обвинуваченого, який просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою має бути розглянуто до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою у продовженні строку тримання під вартою має бути відмовлено (ч.4, 5 ст. 199 КПК України).
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів та нетяжкого злочину.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини, зокрема Рішення Європейського суду з прав людини від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» та від 12 січня 2012 року у справі «Тодоров проти України», згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного ув`язнення. Для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує, що обвинувачений є повнолітньою особою, військовозобов`язаний, не одружений, утриманців не має, інвалідом не являється, не працюючий, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, востаннє: 26.05.2023 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.162, ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.186 КК України засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяців. 12.01.2024 року звільнений з ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)», у зв`язку із відбуттям строку покарання, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена. При цьому суд враховує відсутність міцних соціальних зв`язків та осіб, які можуть поручитися за явку обвинуваченого до суду, а також оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_4 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі не продовження щодо нього строку тримання під вартою, а також те, що перебуваючи на волі він може вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків. Крім того суд зазначає, що обвинувачений ОСОБА_4 , 12.01.2024 року був звільнений з виправної колонії, у зв"язку з відбуттям строку покарання, а вже 19.02.2024 року вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 190 КК України та в подальшому продовжив вчиняти злочини.
У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати.
Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшилися.
Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, незаконного впливу на свідків, вчиняти нові кримінальні правопорушення, на даній стадії судового провадження суд вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраного відносно ОСОБА_4 строком на 60 днів тобто до 16:00 години 20 січня 2025 року.
Керуючись ст.ст. 177, 183, 197, 199, 331, 371, 372, 376, 392, 395 КПК України, суд,-
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.
Копію ухвали направити ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор", для негайного виконання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з часу її проголошення.
Повний текст ухвали складено 21.11.2024 року і оголошено учасникам провадження 21.11.2024 року о 16.50 годині.
Суддя: ОСОБА_1