Номер провадження 11-сс/816/440/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - бездіяльність слідчого, прокурора
УХВАЛА

Іменем України

17 вересня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 592/10990/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.07.2024 про повернення скарги ОСОБА_6 в порядку ст. 303 КПК,

установила:

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, оскільки бездіяльність слідчого щодо обов`язку розглянути його клопотання про закриття кримінального провадження, яку він оскаржує прямо встановлена ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.12.2023, тому слідчий суддя не мав законних підстав для її повернення через пропуск встановленого ст. 304 КПК процесуального строку на її оскарження.

01.07.2022 до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшла скарга ОСОБА_8 , в якій він просив визнати протиправними дії слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 щодо невиконання ч. 1, 2 ст. 220 КПК відносно розгляду його клопотання про закриття кримінального провадження № 0003274 від 29.12.2020, обов`язковість якого встановлена ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.12.2023 у справі № 592/11751/23, зобов`язати слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 прийняти рішення про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення та закінченням строків досудового розслідування, встановлених п. 2 ч. 2 ст. 219 КПК.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.07.2024 вказану скаргу повернуто ОСОБА_8 . Своє рішення слідчий суддя суду першої інстанції умотивував тим, що скарга ОСОБА_8 подана з пропуском встановленого ст. 304 КПК строку, тому підлягає поверненню.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, від прокурора ОСОБА_10 надійшла письмова заява про розгляд апеляційної скарги без його участі, а від ОСОБА_8 будь-яких клопотань, у тому числі і про відкладення апеляційного розгляду, до суду апеляційної інстанції не надходило, тому колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутність сторін провадження, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, відповідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб; кожен має право будь-якими, не забороненими законом засобами, захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань, а згідно ч. 1 ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора в порядку, передбаченому цим Кодексом. При цьому завданнями кримінального провадження, крім іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК), а зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, крім іншого, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; забезпечення права на захист; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (ч. 1 ст. 7 КПК).

Під час кримінального провадження слідчий суддя, прокурор, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу (ч. 1, 6 ст. 9 КПК).

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК, а судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні належить до повноважень слідчого судді у порядку, передбаченому КПК (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК). При цьому згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, крім іншого, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Слідчий суддя вправі повернути скаргу на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК, якщо така скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення (п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК). При цьому суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення, зокрема скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора можуть бути подані особою протягом 10 днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності, а якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, то строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч. 1 ст. 304 КПК).

Ухваливши рішення про повернення скарги, слідчий суддя суду першої інстанції дотримався наведених вище вимог кримінального процесуального закону, оскільки ОСОБА_8 був пропущений процесуальний строк на звернення зі скаргою до суду.

Так, 01.08.2023 ОСОБА_8 звернувся до Сумського РУП ГУНП в Сумській області із клопотанням про закриття кримінального провадження № 0003274 від 29.12.2020 за ч. 3 ст. 190 КК, яке в порушення імперативних вимог ст. 220 КПК залишилось не розглянутим слідчим, без винесення будь-якого рішення по суті поданого клопотання, внаслідок чого ОСОБА_8 звернувся вже до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми зі скаргою в порядку ст. 303 КПК, в якій, серед іншого, просив зобов`язати слідчого СВ Сумського РУП, в проваджені якого знаходилась кримінальна справи № 0003274 від 29.12.2020, розглянути подане ним клопотання та ухвалити рішення за наслідками його розгляду.

Розглянувши 11.12.2023 цю скаргу, слідчий суддя суду першої інстанції її задовольнив, однак слідчий СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області так і не розглянув вказане вище клопотання ОСОБА_8 від 01.08.2023 про закриття кримінального провадження.

Незважаючи на наявність рішення слідчого судді, звертаючись повторно 01.07.2024 з аналогічною скаргою про зобов`язання слідчого розглянути подане клопотання в межах кримінального провадження № 0003274 від 29.12.2020, ОСОБА_8 мав би ураховувати вимоги ч. 1 ст. 304 КПК, а саме десятиденний процесуальний термін на звернення зі скаргою до суду, який відносно рішення слідчого судді від 11.12.2023 залишається незмінним, оскільки процесуальні строки це встановлені законом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії; будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням кримінального процесуального закону (ст. 113 КПК). При цьому пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду (ч. 1 ст. 117 КПК).

Крім того, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, якими вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень; розумні строки не можуть перевищувати передбачені кримінальним процесуальним законом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень (ч. 1 ст. 28 КПК).

Таким чином, для забезпечення виконання усіма сторонами кримінального провадження вимог розумного строку законодавець і встановив процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого КПК. При цьому правило дотримання десятиденного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Це правило надає особі, яка має право на оскарження, більш ніж достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати скаргу або не подавати, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Необхідно зауважити, що ОСОБА_8 вже отримав належне і остаточне рішення слідчого судді від 11.12.2023 щодо не розгляду слідчим поданого ним клопотання при завершенні судового провадження, тому de facto не може ініціювати інше провадження щодо того самого предмета оскарження, що унеможливлює і попереджає пролонгування цього судового провадження (обов`язковість судового рішення п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України), а невиконання рішення слідчого судді певною службовою особою Національної поліції не поновлює автоматично процесуальний строк на подачу скарги до суду, внаслідок чого доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 про те, що бездіяльність слідчого прямо встановлена ухвалою слідчого судді і не може впливати на висновки іншого слідчого судді щодо порушення процесуального строку є необґрунтованими і на увагу не заслуговують.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях наголошував, що «правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави; питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку; проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження; у кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності» (рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України»). «Доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд» (рішення від 12.07.2007 у справі «Станков проти Болгарії»), а «…безпідставне поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» (рішення від 29.10.2010 у справі «Устименко проти України»).

З огляду на викладене, особа, яка бажає подати скаргу має діяти сумлінно для того, що б ефективно реалізувати своє право, незважаючи на те, що ст. 117 КПК і містить положення щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку, як було зазначено вище. При цьому правові норми встановлюють не тільки «що» і «як» потрібно зробити, але і «в які строки», що є обов`язковим елементом поведінки відповідного суб`єкта кримінального провадження і виступає як один з показників правомірності юридичної діяльності учасників процесу.

Оскаржене рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і належним чином умотивованим, тому воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.07.2024 про повернення скарги ОСОБА_6 в порядку ст. 303 КПК залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4