Номер провадження: 11-сс/813/1373/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.08.2024 року, якою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого від 24.01.2024 року про закриття кримінального провадження №0000175 від 17.02.2020 року,

встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві від 24.01.2024 року про закриття кримінального провадження №0000175 від 17.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що постанова слідчого прийнята на підставі повного та всебічного дослідження обставин провадження з додержанням вимог кримінального процесуального закону, є належним чином обґрунтованою та вмотивованою.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою скасувати постанову слідчого.

Адвокат вказує, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, без повного та всебічного дослідження всіх обставин справи, без належного допиту ОСОБА_6 .

Відповідно до положень ч.4 ст.107, ч.4 ст.405 КПК України (далі КПК) апеляційний розгляд проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів. При цьому, адвокат ОСОБА_5 подав до апеляційного суду заяву, в якій просить здійснювати апеляційний розгляд без участі представника ОСОБА_6 .

Прокурор, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду, в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення не подавав.

Апеляційний суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженої ухвали, судом були створені всі умови для реалізації права учасників провадження на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що останні, будучи повідомленими про дату та час розгляду скарги в апеляційному суді, не з`явилися, колегія суддів оцінює таку позицію учасників провадження, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши суддю-доповідача; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді місцевого суду, колегією суддів встановлено наступне.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Главою 26 КПК передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК на досудовому розслідуванні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, а відповідно до вимог ч.4 даної статті постанова з даного приводу приймається слідчим, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних, в даному випадку слідчим.

Як убачається з оскарженої ухвали слідчим суддею встановлено, що оскаржувану постанову представник адвокат ОСОБА_5 отримав 03.06.2024 року, та звернувся до слідчого судді з відповідною скаргою 05.06.2024 року, за таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що строк, передбачений ст.304 КПК України, не пропущений.

Під час розгляду скарги слідчим суддею також встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією в м.Одесі) ТУ ДБР, розташовано у м.Миколаєві проводилось досудове розслідування кримінального провадження №0000175 від 17.02.2020 року за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

24.01.2024 року постановою слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією в м.Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_7 вказане кримінальне провадження закрито, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК, у зв`язку із встановленням відсутності в діях службових осіб СВ РУП №1 ГУНП в Одеській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Як убачається із вказаної постанови, своє рішення слідчий мотивував тим, що під час досудового розслідування були виконані всі слідчі дії, за результатами яких було встановлено, що в ході досудового розслідування, об`єктивних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, які б беззаперечно свідчили про наявність в діях службових осіб СВ РУП №1 ГУНП в Одеській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, органом досудового розслідування не здобуто та вичерпано можливість їх отримання. В ході досудового розслідування не здобуто доказів вчинення будь-якою особою діянь, які б утворювали склад зазначеного кримінального правопорушення.

Слідчим встановлено, що підставою внесення відомостей до ЄРДР стала заява ОСОБА_6 про невиконання чи неналежне виконання службовими особами СВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області своїх службових обов`язків через неналежне розслідування кримінального провадження №0000120 від 19.05.2015 року за ч.3 ст.190 КК України.

У постанові слідчий вказує, що з метою перевірки вказаних обставин, під час проведення досудового розслідування було проведено вичерпний перелік необхідних слідчих дій з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Зокрема, було допитано у якості свідка ОСОБА_6 , яка надала покази про те, що не володіє інформацією про стан проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000120 від 19.05.2015 року, жодних клопотань в рамках кримінального провадження вона не заявляла, матеріальна шкода їй не завдана.

Також було допитано в якості свідка слідчого СВ РУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , яка пояснила, що було проведено перевірку відомостей, викладених у заяві ОСОБА_6 , складено відповідний висновок, надано відповідь останній. Будь яких заяв від ОСОБА_6 не надходило. Свідок зазначила, що проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що твердження ОСОБА_6 про бездіяльність слідчих являються безпідставними та такими, які не містять будь-яких конкретних фактичних даних, оскільки вона не ознайомлювалася з матеріалами кримінального провадження №0000120 від 19.05.2015 року.

Крім того, слідчим враховано, що ОСОБА_6 не зверталася з клопотанням про визнання потерпілою, ознайомлення з матеріалами кримінального провадження або проведенням слідчих дій, та дійшла висновку, що вказане свідчить про відсутність у останньої зацікавленості у результативності та встановленні всіх обставин у зазначеному кримінальному провадженні.

Надавши оцінку всім доказам, слідчий зазначила в оскарженій постанові, що органом досудового розслідування проведено вичерпний обсяг необхідних слідчих дій, у тому числі, зазначених в ухвалах слідчих суддів Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.03.2021 року та Київського районного суду м. Одеси від 21.11.2023 року, та дійшла висновку про встановлення підстав для закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК, у зв`язку із відсутністю в діях службових осіб СВ РУП №1 ГУНП в Одеській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскарженої ухвали слідчого судді, оскільки слідчий суддя з достатньою повнотою дослідив законність постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про відсутність підстав для скасування оскарженої постанови слідчого про закриття кримінального провадження, оскільки апеляційна скарга представника заявниці адвоката ОСОБА_5 , не містить доказів на підтвердження того, що слідчий не виконав будь-яких слідчих дій, щодо яких заявлялися клопотання заявницею чи її представником.

З апеляційної скарги не вбачається в чому саме полягає неповнота або неправильність досудового розслідування, а фактично є лише констатацією незгоди ОСОБА_6 та її представника із постановою слідчого, висловлюючи лише загальні та декларативні посилання про неправильність та неповноту досудового розслідування.

Доводи представника про те, що слідчим не було виконано вимог слідчого судді в ухвалі Київського районного суду м. Одеси від 21.11.2023 року (справа №947/35433/23), колегія суддів визнає необґрунтованими, з таких підстав.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21.11.2023 року було скасовано попередню постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 30.07.2021 року, та зазначено, що органу досудового розслідування необхідно вирішити питання щодо можливості проведення необхідних слідчих дій, направлених на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, та надати оцінку встановленим під час їх проведення обставинам (справа №947/35433/23, провадження №1-кс/947/14494/23).

Як вже було зазначено вище, на виконання вказаної ухвали слідчого судді, слідчим проведено вичерпний обсяг необхідних слідчих дій, у тому числі, допитано в якості свідка ОСОБА_6 , допитано слідчого СВ РУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , встановлено відсутність клопотань про визнання потерпілою, ознайомлення з матеріалами кримінального провадження або проведенням слідчих дій у кримінальному провадженні, та встановлено підстави для закриття кримінального провадження.

Тому доводи представника заявниці про не виконання вимог ухвали слідчого судді від 21.11.2023 року, не знайшли свого підтвердження.

Посилання представника заявниці про те, що під час досудового розслідування ОСОБА_6 неналежним чином була допитана слідчим, колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки апелянтом не конкретизовано в чому полягала «неналежність» допиту, та що перешкоджало ОСОБА_6 під час допиту її слідчим повідомити про всі відомі їй обставини можливого вчинення службовими особами правоохоронного органу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Крім того, ОСОБА_6 не була позбавлена права подати слідчому відповідних документів, у разі їх наявності, на підтвердження своїх доводів. Протилежного під час апеляційного розгляду не встановлено та відомостей в апеляційній скарзі не міститься.

Таким чином, перевіривши оскаржені ухвалу слідчого судді та постанову слідчого, апеляційним судом встановлено, що доводи апелянта про неповноту досудового розслідування є необґрунтованими та безпідставними.

Доводи представника заявниці про те, що ухвала слідчого судді постановлена з порушеннями вимог кримінального процесуального закону, без належного дослідження обставин кримінального провадження, апеляційний суд визнає неспроможними, оскільки вони спростовуються змістом оскарженої ухвали.

Одночасно, апеляційний суд наголошує, що незгода заявниці з постановою слідчого про закриття кримінального провадження, яка прийнята на виконання вимог п.2 ч.1 ст.284 КПК, тобто її фактична незгода з діючою нормою кримінального процесуального закону України, за умови відсутності будь-яких раціональних доводів відносно передчасності (неповноти чи неправильності досудового розслідування), або незаконності цієї постанови, не може бути компенсована шляхом невиконання цього закону органом досудового розслідування, слідчим суддею місцевого суду та апеляційним судом, шляхом скасування без достатніх підстав постанови слідчого, про що просить представник заявниці.

Таким чином, за відсутності доведення представником заявниці та не встановлення судом апеляційної інстанції порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою скасування ухвали слідчого судді та постанови слідчого про закриття кримінального провадження, а також таких порушень, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді, як законну, обґрунтовану та вмотивовану, слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.08.2024 року, якою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_7 від 24.01.2024 року про закриття кримінального провадження №0000175 від 17.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4