Справа № 297/4687/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт майна

21 листопада 2024 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000802 від 19.11.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 198 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000802 від 19.11.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 198 КК України.

Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 18.11.2024 року о 15:08 годині до Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від працівників ДПСУ про те, що на пункті пропуску ПП «Дзвінкове», що за адресою: с.Горонглаб Берегівський район, при виїзді з України був виявлений автомобіль марки «Фольцваген», моделі «Шаран», державний номерний знак « НОМЕР_1 », який відповідно до бази «Інтерпол» числиться в розшуку. Проведено огляд місця події автомобіль вилучено та поміщено на спец-майданчик Берегівського РВП.

18 листопада 2024 року у період часу з 16 години 40 хвилин по 17 годину 00 хвилин старшим слідчим слідчого відділу Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , в присутності понятих, було проведено огляд місця події ділянка території ПП «Дзвінкове», що за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено транспортний засіб марки «Фольцваген», моделі «Шаран» чорного кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », під керуванням гр. ОСОБА_6 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 04.04.2019 року, який вилучено і поміщено на арешт-майданчик Берегівського РВП.

Окрім того, 18 листопада 2024 року гр. ОСОБА_6 добровільно в порядку ст. 100 КПК України надала свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Фольцваген», моделі «Шаран», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », ідентифікаційний номер НОМЕР_2 для долучення до кримінального провадження в якості речового доказу.

Згідно постанови слідчого ОСОБА_3 від 19.11.2024 року транспортний засіб марки «Фольцваген», моделі «Шаран», чорного кольору, державний номерний знак « НОМЕР_1 » та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Фольцваген», моделі «Шаран», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », ідентифікаційний номер НОМЕР_2 визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000802 від 19.11.2024 року.

Вказані транспортний засіб марки «Фольцваген», моделі «Шаран», чорного кольору, державний номерний знак « НОМЕР_1 » та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Фольцваген» моделі «Шаран», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », ідентифікаційний номер НОМЕР_2 є предметом вчинення вказаного кримінального правопорушення та зберегли на собі інформацію, у зв`язку з цим шляхом огляду та призначення відповідних експертиз, в тому числі дактилоскопічної, необхідне для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. Ненакладення арешту на майно може призвести до того, що власник майна знищить або відчужить його іншим особам, що призведе до неможливості дослідження у кримінальному провадженні.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином. При цьому, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Дослідивши матеріали клопотання, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Як встановлено в ході розгляду клопотання СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000802 від 19.11.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 198 КК України.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав вважати, що вилучення вказаних речей в ході проведення 18.11.2024 року огляду відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та матимуть доказове значення у кримінальному провадженні.

У матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вилучені речі мають важливе значення для кримінального провадження, у зв`язку з чим можуть бути використані як докази протиправних дій.

Відповідно до постанови слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 від 19.11.2024 року зазначені речі визнані речовими доказами.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що є необхідність у накладенні арешту на речі, які тимчасово вилучено та визнано речовими доказами, клопотання про накладення арешту є обґрунтованим та підлягає до задоволення. Зокрема, слід накласти арешт на вилучений транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію шляхом заборони його відчуження і розпорядження, з правом користування вказаним майном його володільцю ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-175, 309, 370, 371, 372, ч. 2 ст. 376, ст. 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000802 від 19.11.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 198 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, в ході проведення огляду місця події 18 листопада 2024 року у період часу з 16 години 40 хвилин по 17 годину 00 хвилин проведеного старшим слідчим слідчого відділу Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, капітаном поліції ОСОБА_5 , а саме:

-транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN» моделі «Sharan», чорного кольору реєстраційний номер « НОМЕР_1 », шляхом заборони його відчуження і розпорядження, з правом користування його володільцю ОСОБА_6 ;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN» моделі «Sharan», чорного кольору реєстраційний номер « НОМЕР_1 », ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який поміщено в спец-пакет НПУ СУ.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_7