Справа № 947/9785/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0003673 від 21.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.304, ч.ч.4,5 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, слідчим управління Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003673, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.09.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.304, ч.ч.4,5 ст.190 КК України.

У період з початку липня 2023 року по листопад 2023 року, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , діючи у складі організованої групи підозрюються у вчиненні особливо тяжких злочинів. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, учасники організованої групи під керівництвом ОСОБА_4 протягом липня - листопада 2023 року, перебуваючи в невстановленому місці, шляхом незаконних операцій з використанням електронно обчислювальної техніки, використовуючи фішингові посилання, зовні ідентичні послузі «OLX-доставка» платформи онлайн-оголошень «OLX» та інших, призначених для введення в оману потерпілих під приводом прийняття оплати за товарно-матеріальні цінності чи послуги, розміщені на вказаних онлайн-платформах та отримання від останніх персональних даних, що становлять банківську таємницю, а саме: номерів платіжних банківських карток, строк їх дії, захисні CVV2 коди, ПІН-коди, використовуючи закриті від загального доступу наступні Telegram канали та чат-боти з назвою: заволоділи чужим майном, а саме: коштами громадян України, спричинивши матеріальну шкоду.

Кримінальне правопорушення у кримінальному провадженні №0003673, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.09.2023 кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.ч.4,5 ст.190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчинене організованою групою.

17.09.2024 слідчим ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4,5 ст.190 КК України (17 епізодів), санкція статей яких, зокрема передбачає покарання у виді конфіскації майна.

Санкція ч.5 ст.190 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості на нерухоме майно що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, вищезазначенене нерухоме майно, є майном особи, відносно якої, у випадку визнання судом винуватою у вчиненні інкримінованих злочинів, може бути застосоване покарання у виді конфіскації майна.

Процесуальний керівник в клопотанні зазначає, що одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є арешт майна у кримінальному провадженні.

Прокурор звертається з клопотанням про арешт майна з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, повторного відчуження, а також забезпечення кримінального провадження, забезпечення можливої конфіскації майна.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна у його відсутність.

Відповідно до вимог ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчим суддею, з метою недопущення зміни власника майна було прийнято рішення про розгляд клопотання про арешт майна без участі його власника.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, якими прокурор обґрунтовує його задоволення, оцінивши всі обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно наданих до матеріалів клопотання доказів встановлено, що 17.09.2024 слідчим ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4,5 ст.190 КК України, який володіє на праві приватної власності нерухомим майном що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що в цілях запобігання можливості відчуження вищевказаного майна та забезпечення можливої конфіскації майна, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно підлягає конфіскації майна як виду покарання, а також беручи до уваги правове обґрунтування клопотання прокурора, клопотання про накладення арешту майна підлягає задоволенню.

Таким чином, повністю доведена необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт нерухомого майна підозрюваного.

Щодо заборони користування майном, то зазначена вимога з врахуванням, що майно є нерухомим не підлягає задоволенню та жодним чином прокурором не обґрунтована.

Крім того, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора в частині накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку, відкритому в АТ «ПУМБ» на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не підлягає задоволенню, оскільки ні в клопотанні, ні в доданих до клопотання матеріалах, прокурором жодним чином не обґрунтовується належність вищезазначеного майна підозрюваному, не доведено можливості досягнення завдань застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження до зазначеного майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.93, 100, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 392-395 КПК України, слідчий суддя ,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0003673 від 21.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.304, ч.ч.4,5 ст.190 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на будинок АДРЕСА_2 .

Заборонити будь-яким юридичним та фізичним особам розпоряджатися, відчужувати та здійснювати будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (в тому числі поділу, об`єднання, виділу частки).

В іншій частині клопотання - відмовити.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду, водночас відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Слідчий суддя ОСОБА_1