Справа № 755/8942/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" вересня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002544 від 30.08.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, працюючого неофіційно вантажником, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 , 30.08.2022 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, перебував на перехресті вулиць Юрія Поправки та Червоноткацької у м. Києві, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, а саме ковпаків з коліс автомобілів, що були припарковані в зоні перехрестя та об`єктом свого злочинного посягання обрав припаркований неподалік автомобіль марки «Skoda Oktavia», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_5 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, умисно, з корисливих мотивів, наблизився до зазначеного автомобіля, від`єднав два ковпаки з коліс автомобіля марки «Skoda Oktavia», д.н.з. НОМЕР_1 , поклавши їх до чорної сумки з білими візерунками, яку мав при собі. Завершуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину пішов у бік вулиці Краківської у м. Києві, отримавши реальну можливість у повній мірі розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, тобто, своїми злочинними заподіяв матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_5 на суму 599 гривень 98 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, тому кваліфікація його дій за ч. 4 ст. 185 КК України є вірною.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з тим, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України, яким крадіжки на суму, що не перевищують 3028 гривень, віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну відповідальність, а не кримінальну.

Прокурор проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 не заперечувала.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, прохав проводити судовий розгляд кримінального провадження у його відсутність, цивільний позов останнім не заявлено, викрадене майно повернуте, а тому, можливо проводити судовий розгляд без участі потерпілого.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Законом України від 18.07.2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09.08.2024 року, внесені зміни до статті 51 КУпАП, згідно з якими дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, визнається дії щодо майна вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 5 підрозділ 1 розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України, розмір податкової соціальної пільги дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Статтею 7 Закону України від 09.11.2023 року № 3460-IX «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи встановлений у сумі 3028 гривень.

Таким чином, дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, визнаються дії щодо майна вартістю до 3028 гривень.

Тобто, з 09.08.2024 року змінився розмір вартості викраденого майна, який визначає кримінальну відповідальність за такі дії.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Разом з тим, відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За приписами ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 3 КК України, законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Отже, внесені законодавцем зміни до КУпАП України є зміною кримінального законодавства України, які призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону № 3886-ІХ має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Як зазначалось вище, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 інкримінується вчинення таємного викраденні чужого майна (крадіжка), а саме у потерпілого ОСОБА_6 , вчинена повторно, в умовах воєнного стану, на суму 599 гривень 98 копійок і такі дії кваліфікувались за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто, вартість викраденого майна менше зазначеної вище суми (3028 гривень), навіть враховуючи, що вищевказана вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення, а саме станом на 2022 рік, не перевищувала 2 неоподаткованих мінімуму доходів громадян, тобто, 2481 гривню.

Відповідно до вимог п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з ч. 7 ст. 284 КПК України, ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, ухвалюється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Суд вважає, що оскільки Законом № 3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є підставою для закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 284, 370-372, 376, 479-2 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002544 від 30.08.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрити у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: оптичний диск CD-R «Videx» помаранчевого кольору, на якому міститься відеозапис від 30.08.2022 року з ходом проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 та оптичний диск CD-R «Videx» помаранчевого кольору, на якому міститься відеозапис від 31.08.2022 року з ходом проведення слідчого експерименту за адресою: АДРЕСА_3 , що приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити у матеріалах;

- сумку з ткані чорного кольору (із землі) із візерунком білого кольору, яку було вилученого в ході огляду місця події від 30.08.2022 року за адресою: АДРЕСА_2 , що передана під зберігальну розписку ОСОБА_4 - залишити в останнього;

- пластмасові ковпаки сірого кольору у кількості 2 штуки, , які було вилучено огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , що передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_5 - залишити в останнього.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Після вступу ухвали в законну силу, стороні обвинувачення звернутися до органу поліції про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності.

Головуючий суддя