ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Краматорської окружної прокуратури Донецької обласної прокуратури на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2024 року в кримінальному провадженні №0003630 про відмову у звільненні від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_7 , за ч. 2 ст. 260 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2024 року було відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 260 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності для притягнення до кримінальної відповідальності. Підставою для відмови у клопотання прокурора стало те, що суду першої інстанції не вдалось з`ясувати думку обвинуваченого, зокрема, його добровільну згоду на закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, яка не є реабілітуючою обставиною.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Прокурор в апеляційній скарзі, із врахуванням поданих у відповідності до ст. 403 КПК України доповнень, просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, через істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального законодавства України. Прокурор вказує, що судом не враховані положення ст. ст. 285, 286, 287 КПК України в частині отримання згоди ОСОБА_7 на закриття кримінального провадження та направлення до суду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, в якому вказано що 30 жовтня 2019 року ОСОБА_7 добровільно надав згоду щодо можливості звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. Така згода обвинуваченого була підписана в присутності його захисника. Таку згоду обвинуваченого прокурор вважає за необхідне дослідити в ході апеляційного провадження.

Також, прокурор вказує, що судом в резолютивній частині ухвали не було зазначено про повернення клопотання прокурора для здійснення кримінального провадження в загальному порядку, що унеможливлює його здійснення в подальшому та є істотним порушенням вимог КПК України.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення та думку учасників кримінального провадження, перевіривши і проаналізувавши доводи апеляційної скарги, співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для скасування судового рішення є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Серед завдань кримінального провадження, передбачених у ст. 2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру та прийнято законне рішення, як під час розслідування справи, так і за результатами її судового розгляду.

За вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодекс). Вмотивованим є рішення, в якому наведено належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 372 КПК України, ухвала суду першої інстанції складається із мотивувальної частини із зазначенням: суті питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався; та резолютивної частини із зазначенням: висновків суду; строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 283 КПК України передбачено, що однією з форм закінчення досудового розслідування є звернення до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 288 КПК України, у разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акта до суду.

Проте, в порушення вищенаведених вимог кримінального процесуального законодавства України, суд першої інстанції дійшовши до висновку про необґрунтованість та відсутність правових підстав для задоволення клопотання прокурора щодо звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, відмовив у задоволенні клопотання, не вирішивши його подальшої долі, тобто, прийняв судове рішення, яке не відповідає вимогам ст. 288 КПК України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшовши висновку про відсутність правових підстав щодо звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження, повинен був відмовити у задоволенні клопотання прокурора та повернути таке клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку, або ж прийняти рішення щодо продовження судового провадження в загальному порядку, однак не зробив цього, що призвело до істотного порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального законодавства України, і у відповідності до ст. ст. 409, 412 КПК України є підставою для скасування ухвали та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Краматорської окружної прокуратури Донецької обласної прокуратури задовольнити.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2024 року в кримінальному провадженні №0003630 про відмову у звільненні від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_7 , за ч. 2 ст. 260 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4