КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/4354/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 травня 2024 року, -

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

власника майна ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 травня 2024 рокузадоволено клопотання заступника начальника третього відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000165 від 08.02.2023 та накладено арешт на майно що належить ОСОБА_6 , вилучене в ході обшуку 05.12.2023, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон марки Iphone 13 Pro Max IMEI НОМЕР_1 із сім-картою НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон марки Iphone 8 в корпусі чорного кольору;

- мобільний телефон марки Samsung в корпусі червоного кольору з наліпкою на кришці НОМЕР_3 ;

- ноутбук марки Dell з зарядним пристроєм s/n 9XFLPO3;

- ноутбук марки McBook Pro A2485, s/n YCXVD243WC;

- три жорсткі диски Transcend із s/n F51163-0400, s/n G78178-1285, s/nE81475-1009 і USB - накопичувач в корпусі червоного кольору;

- два блокноти з вільними зразками почерку ОСОБА_6 .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, власник майна ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотаннязаступника начальника третього відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000165 від 08.02.2023.

На обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги апелянт вказує на те, що вилучене майно має статус тимчасово вилученого майна, а тому прокурор зобов`язаний був звернутись з клопотанням про арешт майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, що зроблено не було.

Даний факт підтверджується відповіддю Печерського районного суду м. Києва від 29.01.2024 на адвокатський запит з якого слідує, що за період з 05.12.2023 по 26.01.2024 клопотань органу досудового розслідування про арешт майна, що належить ОСОБА_6 в провадженні суду не перебувало.

Більше того, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.04.2024 задоволено клопотання адвоката та зобов`язано компетентну посадову особу ГСУ ДБР у провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000165повернути ОСОБА_6 тимчасово вилучене майно при проведенні обшуку 05.12.2024, тобто у цій ухвалі слідчий суддя прийшов до висновку, що вищевказане майно є тимчасово вилученим.

Апелянт звертає увагу суду на те, що фактично формальною причиною арешту майна була постанова слідчого про визнання вилученого в ході обшуку майна речовим доказом, яку слідчий суддя не перевірив на обґрунтованість і якій не надав оцінку з приводу відповідності вимогам законодавства.

На переконання апелянта, оскаржувана ухвала не передбачає необхідність і правову підставу для арешту майна як доказів, відсутнє обґрунтування наявності ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження доказів.

Безпідставне і незаконне накладення арешту на майно, недотримання розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, суттєво обмежує право власності ОСОБА_6 та тягне за собою негативні наслідки арешту майна, оскільки фізична особа позбавлений можливості володіти, користуватись, розпоряджатись своїм майном.

06.08.2024 на адресу Київського апеляційного суду прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 надіслав заперечення на апеляційну скаргу, в яких просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 травня 2024 року про арешт майна.

Заслухавши доповідь судді, доводи власника майна, яка підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити, з наведених в ній підстав, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, а також заперечення прокурора, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга власника майна ОСОБА_6 , не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів, наданих судом першої інстанції, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000165 від 08.02.2023 за ч. 5 ст. 191, ст. 219, ч. 2 ст. 364 КК України.

Процесуальне керівництво у даному провадженні доручено групі прокурорів першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора.

У даному кримінальному провадженні досліджуються обставини, за яких упродовж 2022 року, посадові особи Національного Банку України та Державної податкової служби України, зловживаючи службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди, діючи всупереч інтересам служби, у порушення чинного законодавства, у змові з посадовими особами АТ «Банк Січ», ТОВ «Елемент Базис», ТОВ «Фін-Інвест Полісся» та іншими, які входять до складу підконтрольного вказаним особам транзитно-конвертаційного центру, шляхом укладання фіктивних контрактів з резидентами Туреччини, на поставку товару та фактичного перерахування на їх рахунки 16 682 727 доларів США, які у подальшому обготівковуються на території України, здійснено розкрадання коштів АТ «Банк Січ» із подальшим виведенням за кордон суми понад 16 млн. доларів США, що призвело до стійкої неплатоспроможності Банку, його подальшої ліквідації, та спричинило збитки у особливо великих розмірах.

Органом досудового розслідування встановлено, що для вчинення вказаних кримінальних правопорушень може бути причетна ОСОБА_6 , яка здійснює ведення бухгалтерського обліку ТОВ «Елемент Базис», ТОВ «Фін-Інвест Полісся».

05.12.2023 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17.11.2023 у справі 757/52830/23-к проведено обшук у квартирі за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час проведення вказаного обшуку виявлено та вилучено речі та документи ОСОБА_6 , які мають значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а саме:

- мобільний телефон марки Iphone 13 Pro Max IMEI НОМЕР_1 із сім-картою НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон марки Iphone 8 в корпусі чорного кольору;

- мобільний телефон марки Samsung в корпусі червоного кольору з наліпкою на кришці НОМЕР_3 ;

- ноутбук марки Dell з зарядним пристроєм s/n 9XFLPO3;

- ноутбук марки McBook Pro A2485, s/n YCXVD243WC;

- три жорсткі диски Transcend із s/n F51163-0400, s/n G78178-1285 , s/nE81475-1009 і USB - накопичувач в корпусі червоного кольору;

- два блокноти з вільними зразками почерку ОСОБА_6 .

06.12.2023 вищевказані речі постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 визнано та долучено в якості речових доказів до матеріалів кримінального провадження № 0000165 від 08.02.2023 та визначено місце їх зберігання.

22.04.2024 заступник начальника третього відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_6 , вилучене в ході обшуку 05.12.2023, за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування вимог поданого клопотання прокурор зазначив, що вказане майно є речовими доказами відповідно до постанови слідчого від 06.12.2023, оскільки відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а тому з метою збереження речових доказів, яка відповідає п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу на підставі абз. 1 ч. 3 цієї статті підлягає арешту.

08.05.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вказане клопотання прокурора задоволено та накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_6 , вилучене в ході обшуку 05.12.2023, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон марки Iphone 13 Pro Max IMEI НОМЕР_1 із сім-картою НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон марки Iphone 8 в корпусі чорного кольору;

- мобільний телефон марки Samsung в корпусі червоного кольору з наліпкою на кришці НОМЕР_3 ;

- ноутбук марки Dell з зарядним пристроєм s/n 9XFLPO3;

- ноутбук марки McBook Pro A2485, s/n YCXVD243WC;

- три жорсткі диски Transcend із s/n F51163-0400, s/n G78178-1285, s/nE81475-1009 і USB - накопичувач в корпусі червоного кольору;

- два блокноти з вільними зразками почерку ОСОБА_6 .

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000165 від 08.02.2023 за ч. 5 ст. 191, ст. 219, ч. 2 ст. 364 КК України, слідчий суддя, як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали виходив з того, що в наданих матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які вказують на те, що було вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 191, ст. 219, ч. 2 ст. 364 КК України, і що вказані речі зберегли на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень, та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, наявна необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на речі виявлені та вилучені під час обшуку, проведеного 05.12.2023, оскільки вони відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення збереження речових доказів.

Разом з цим, слідчий суддя врахував й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Згідно вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіривши матеріали судової справи, апеляційний суд дійшов до висновку про те, що слідчий суддя розглянувши клопотання прокурора дотримався вимог, якими регламентується вирішення питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому були, досліджені матеріали судового провадження, а також з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При винесенні ухвали слідчим суддею, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту майна, можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також обставини кримінального провадження № 0000165 від 08.02.2023 за ч. 5 ст. 191, ст. 219, ч. 2 ст. 364 КК України, відношення до нього вказаного майна, яке вилучено в ході обшуку 05.12.2023, за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вилучені речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому слідчий суддя обґрунтовано задовольнив вказане клопотання прокурора про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вище зазначене майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку відповідно до постанови старшого слідчого в ОВС ГСУ ДБР ОСОБА_9 від 06.12.2023 /а.с.72-75/ визнано речовими доказами в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки є доказами вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Разом з цим, колегія суддів й враховує надану прокурором постанову старшого слідчого в ОВС ГСУ ДБР ОСОБА_9 від 22.04.2024, якою призначено судову комп`ютерно-технічну експертизу та для дослідження надано комп`ютерну техніку та електронні носії інформації, вилучені на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.11.2023 по справі №757/52830/23-к, за місцем проживання ОСОБА_6 .

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, а також встановлено мету арешту майна відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме збереження речових доказів, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вилучене майно, з підстав того, що воно відповідає критеріям речових доказів, визначених ст. 98 КПК України.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно.

Посилання апелянта на те, що вилучене майно має статус тимчасово вилученого майна, оскільки ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.04.2024 задоволено клопотання адвоката та зобов`язано компетентну посадову особу ГСУ ДБР у провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000165 повернути ОСОБА_6 тимчасово вилучене майно при проведенні обшуку 05.12.2024, тобто у цій ухвалі слідчий суддя прийшов до висновку, що вищевказане майно є тимчасово вилученим, а тому прокурор зобов`язаний був звернутись з клопотанням про арешт майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, що зроблено не було, колегія суддів вважає необґрунтованими та зазначає наступне.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно вимог ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Разом з цим, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.11.2023 /а.с.58-60/ надано дозвіл на проведення обшуку у приміщеннях квартири за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме у приміщеннях квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , з метою відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, зокрема серед яких програмне забезпечення щодо управління банківськими рахунками, комп`ютерної техніки та носіїв інформації (жорстких дисків, флеш-накопичувачів, дисків для лазерних систем зчитування, карт пам`яті тощо), на яких можуть міститися електронні документи та графічні файли із зображенням документів пов`язаних із фінансово-господарськими взаємовідносинам між Банком та вказаними товариствами, в т.ч. і серед видалених файлів, які можуть бути відновлені лише під час їх експертного дослідження; мобільні термінали (телефони) присутні в обшукуваному приміщенні осіб, в яких можуть міститися дані про конкретні номера телефонів, що використовуються певними особами (телефонні книги) 3 метою координації злочинних намірів та контролю за учасниками (співучасниками) злочинної схеми; відомості про вхідні та вихідні з`єднання, які пов`язують певних осіб між собою; а також листування за допомогою програмного забезпечення WhatsApp, Telegram, Viber, Signal та інших, текстові та графічні файли з відомостями щодо фінансово-господарських взаємовідносин між Банком та вказаними товариствами, в т.ч. і серед видалених файлів, які можуть бути відновлені лише під час їх експертного дослідження.

Відтак, колегія суддів, враховуючи, що майно, на яке накладено арешт оскаржуваною ухвалою, було вилучено на підставі ухвали слідчого судді, зазначає, що таке майно не є тимчасово вилученим, як вказує апелянт, а тому у даному випадку положення ч. 5 ст. 171 КПК України не застосовуються.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість накладення арешту на майно є такими, що не відповідають матеріалам провадження. Крім того, слідчим суддею суду першої інстанції накладено арешт на майно відповідно до вимог ст. ст. 132, 170, 173 КПК України на підставі належно досліджених доводів органу досудового розслідування.

Крім того, колегія суддів не бере до уваги твердження апелянта, що накладення арешту на майно, недотримання розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, суттєво обмежує право власності ОСОБА_6 та тягне за собою негативні наслідки арешту майна, оскільки фізична особа позбавлений можливості володіти, користуватись, розпоряджатись своїм майном, оскільки накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або повним позбавленням таких прав. Хоча власник обмежується у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим. Тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Відтак, підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Зважаючи на викладене, в сукупності з обставинами провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував правомірно, а тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Всі інші зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу, - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 травня 2024 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4