Справа № 683/3466/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинові подання провідного інспектора Хмельницького РС №2 Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області про звільнення від відбування покарання, у зв`язку з закінченням іспитового строку, засудженої:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Прилуки, Чернігівської області, українки, громадянки України, з середньою-спеціальною освітою, одруженої, утриманців немає, не працюючої, депутатом не обиралась, зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 та фактично проживаючої у АДРЕСА_2 , засудженої 24 жовтня 2023 року Старокостянтинівським райсудом Хмельницької області за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік, покладено обов`язки, визначені ст.76 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2024 року до Старокостянтинівського райсуду Хмельницької області надійшло подання провідного інспектора Хмельницького РС №2 Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області про звільнення від відбування покарання, у зв`язку з усуненням кримінальної карності за вчинене діяння, ОСОБА_3 , засудженої 24 жовтня 2023 року Старокостянтинівським райсудом Хмельницької області за ч.4 ст.185 КК Українидо покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік, покладено обов`язки, визначені ст.76 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 , представник органу пробації ОСОБА_5 подали до суду заяви про розгляд подання у їх відсутності, подання підтримали, просять задовольнити.

Засуджена ОСОБА_3 в судове засідання, будучи своєчасно сповіщеною про місце та час розгляду справи, не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши надані докази, матеріали особової справи та кримінального провадження засудженої ОСОБА_3 , суд вважає, що дане подання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 засуджено 24 жовтня 2023 року Старокостянтинівським райсудом Хмельницької області за ч.4 ст.185 КК Українидо покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік, покладено обов`язки, визначені ст.76 КК України.

Разом з тим, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до ст.51 КУпАП.

Так, згідно цього Закону, за ч.1 ст.51 КУпАП України передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст.51 КУпАП встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Відповідно до ч.5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гри, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Встановлено, що кримінальне правопорушення, за яке ОСОБА_6 була засуджена Старокостянтинівським райсудом Хмельницької області 24 жовтня2023 року за ч.4 ст.185 КК України, вчинила 01 жовтня 2023 року.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1342 грн.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2023 року становив 2684 грн.

Як вбачається вироку Старокостянтинівського райсуду Хмельницької області від 24 жовтня2023 року, вартість викраденого ОСОБА_3 майна становила 798,29 грн., тобто менша 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Отже, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-1X від 18.07.2024 року, на момент вчинення ОСОБА_3 , злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, становив 2684 грн.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.6 ст.3 КК України).

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, який скасовує злочинність діяння або пом`якшує кримінальну відповідальність, має зворотну дію в часі, тобто поширюється па осіб, що вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

У відповідності до ч.2 ст.74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, на підставі ч.1, ч.3 ст.5, ч.2, ч.3 ст.74 Кримінального кодексу України, п.13 ч.1 ст.537, п.2 ч.2 ст.539 Кримінального процесуального кодексу України, подання підлягає задоволенню та слід звільнити від покарання, призначеного вироком Старокостянтинівського райсуду Хмельницької області від 24 жовтня 2023 року, засуджену ОСОБА_3 .

На підставі ч.1 ст.78 КК України, керуючись п.9 ст.537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити. ОСОБА_3 звільнити від покарання, призначеного вироком Старокостянтинівського райсуду Хмельницької області від 24 жовтня 2023 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Апеляційна скарга подається через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1