Справа № 296/9142/24
УХВАЛА

Іменем України

04 жовтня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , поданого в межах кримінального провадження № 0000108 від 01 лютого 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у визначений час відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, відповідно до змісту якого просить застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений час відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи подане клопотання слідчий вказав, що невстановлені особи, шляхом вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, зловживаючи довірою заволоділи грошовими коштами клієнтів банківської установи АТ КБ «ПриватБанк», на загальну суму, що встановлюється.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що групою осіб із числа мешканців міста Бердичів та міста Житомира Житомирської області, здійснюється незаконна діяльність, пов`язана із шахрайськими діями шляхом використання згенерованих фішингових посилань (веб-ресурс, у вигляді надання допомоги від ООН/ЄС або отримання товарів ОЛХ-доставкою), за допомогою яких здійснюється виманювання у користувачів мережі Інтернет даних входу в облікові записи, реквізитів банківських карток і інша конфіденційна інформація та у разі переходу за яким, отримується доступ до особистих даних користувачів вказаної мережі. Вказані незаконні дії здійснюються, задля заволодіння грошовими коштами фізичних осіб та обернення їх на свою користь.

За наявними даними встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Встановлено, що ОСОБА_5 , забезпечує функціонування протиправного механізму, здійснює обготівкування грошових коштів отриманих від вчинення шахрайських дій та пошук нових знарядь вчинення злочину (мобільних телефонів, банківських карток, платформ з великою кількістю потенційних потерпілих).

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , здійснюють незаконну діяльність, пов`язану із шахрайськими діями, шляхом використання згенерованих фішингових посилань (веб-ресурс, у вигляді надання допомоги від ООН/ЄС), метою яких є отримання у довірливих або неуважних користувачів інтернет-мереж їх персональних даних та реквізитів платіжних карток, які відповідно до статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» становлять банківську таємницю, а саме: номерів платіжних банківських карток, строк їх дії, код перевірки дійсності картки платіжної системи (далі - код CVV2/CVC2), код захисту інформації (далі - ПІН-код), код для ідентифікації держателя картки (далі - 3D Secure), а також логінів та паролів особистих облікових записів для входу в Інтернет-банкінг, як одного із видів дистанційного банківського обслуговування, який надає доступ до рахунків та банківських операцій в будь-який час, через всесвітню інформаційну систему загального доступу Інтернет (за допомогою комп`ютера, планшету або мобільного телефону).

Отримавши банківські реквізити потерпілих осіб, шляхом використання персональних даних, здобутих раніше внаслідок надіслання фішингових посилань, з метою створення образу банківської картки, самостійно, без дозволу власників вводять дані банківських карток емітованих в АТ КБ «ПриватБанк», що належить потерпілим особам до мобільного застосунку: «Apple Pay», встановленого на їх особистих мобільних телефонах.

За результатами проведення досудового розслідування, відповідно до вимог ст. ст. 111, 112, 276-278 КПК України, 29.05.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Житомира, українцю, громадянину України, з середньою освітою, студенту Житомирського торгівельно-економічного коледжу Київського національного торгівельно-економічного університету, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Враховуючи викладене, орган досудового розслідування, керуючись, п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України має обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання, яке йому загрожує, враховуючи кваліфікацію вчинених злочинів.

Слідча зазначила, що існує також ризик, визначений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, не виключена можливості знищення, приховування ОСОБА_5 речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, у тому числі тих, за допомогою яких відбувались вказані незаконні дії (мобільні телефони, планшети, комп`ютерна техніка).

Окрім того, орган досудового розслідування, керуючись п. 3 ч. 1ст. 177 КПК України, не виключає можливості незаконного впливу зі сторони підозрюваного ОСОБА_5 на учасників кримінального провадження будь- яким шляхом для зміни (відмови) від показань останніх.

З огляду на викладене, враховуючи наявність принципу безпосередності дослідження показань учасників кримінального процесу, сторона обвинувачення вважає, що підозрюваний може вчиняти спроби впливу на учасників кримінального провадження з метою неможливості використання в суді в якості доказів показання останніх.

Прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник підозрюваного ОСОБА_8 подав заяву про розгляд клопотання за відсутності підозрюваного та його захисника. Не заперечують щодо задоволення клопотання.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають підстави вважати, що дане клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби підлягає задоволенню за наступних підстав.

Частиною 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З огляду на матеріали клопотання ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оцінюючи ризики, на які посилається слідчий у клопотанні, слідчий суддя приймає до уваги положення п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

У п.52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ливада проти України» від 26 червня 2014 року за заявою № 21262/06 суд вказує, що аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений (підозрюваний) може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Зазначена небезпека не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування вказаної небезпеки, або зробити її настільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. також рішення у справі «Доронін проти України» (Doronin v. Ukraine), пп. 63-64 , рішення у справах «Осипенко проти України» (Osypenko v. Ukraine), заява № 4634/04, пп. 76-80, від 9 листопада 2010 року, та «Харченко проти України» (Kharchenko v. Ukraine), заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101, від 10 лютого 2011 року).

Суд не виключає ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого з метою побудови власної версії захисту і виправдання своїх дій, та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 177 КПК України не виключається можливість знищення, приховування або спотворення ОСОБА_5 речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та на даний час не вилучені органом досудового розслідування.

Разом з тим, приписами ч.1 ст.178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Оцінюючи в сукупності тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який раніше не притягався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, слідчий суддя вважає, що клопотання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби підлягає задоволенню.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181, 183, 184, 193, 194, 196, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 21 години по 07 годину наступного дня в межах строку досудового розслідування, а саме до 29.11.2024.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) заборонити без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, залишати місце свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 21 години по 07 годину наступного дня;

2) 2) прибувати до слідчого, прокурора за першим викликом та до суду за кожною вимогою;

3) не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

5) утримуватися від спілкування по суті пред`явленої підозри у кримінальному провадженні № 0000108 від 01.02.2024 із іншими підозрюваними: ОСОБА_6 та ОСОБА_9 ;

6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих у провадженні яких перебуває дане кримінальне провадження.

Визначити строк дії обов`язків до 29.11.2024.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1