УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2024 Справа №607/8297/24 Провадження №1-кп/607/1394/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тернополі, в режимі відео конференції, матеріали кримінального провадження №0000141 від 09 січня 2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з середньою - спеціальною освітою, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Так, 24.02.2022 прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» №2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022.

Згодом Указами Президента України Зел ОСОБА_6 строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжено та на даний час скасовано не було.

На момент події кримінального правопорушення воєнний стан в Україні діяв на підставі Указу Президента України №734/2023 від 06.11.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» відповідно до Закону України від 08.11.2023 № 342-ІХ, яким затверджено Указ Президента України №734/2023 від 06.11.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено до 05 години 30 хвилин 14.02.2024.

Статтею 41 Конституції України, серед іншого, визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, а також що право приватної власності є непорушним.

Проте, ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки та права, як громадянина України, маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 28.12.2023 близько 15 години 50 хвилини, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні магазину «Копійочка», у якому підприємницьку діяльність здійснює ФОП ОСОБА_7 , на АДРЕСА_2 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, таємно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, самостійно власноруч взяв із полиці торгового стелажа вказаного магазину 8 упаковок шоколаду, зокрема: 3 упаковки з шоколадом молочним «Golden Nut» торговельної марки «Millennium» з цілим лісовим горіхом, масою нетто 100 г вартістю 58 грн. 63 коп., 2 упаковки з шоколадом молочним «Golden Nut» торговельної марки «Millennium» з цілим мигдалем, масою нетто 100 г вартістю 58 грн. 63 коп., 3 упаковки з шоколадом молочним «Golden Nut» торговельної марки «Millennium» з цілим лісовим горіхом та родзинками, масою нетто 100 г, вартістю 61 грн. 60 коп. та заховав у кишеню чорної куртки, в яку був одягнений.

Після цього, ОСОБА_3 , не маючи наміру розрахуватись за вказаний товар пройшов повз касову зону та вийшов із приміщення згаданого магазину, чим спричинив матеріальної шкоди ФОП ОСОБА_8 на загальну 477 гривні 95 копійок.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання, у якому просив закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з тим, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України, яким крадіжки на суму, що не перевищують двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника та просив таке задовольнити, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ним діяння.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував щодо закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 з вказаних вище підстав.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024 року - ст. 51 КУпАП викладено у новій редакцій та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч. 2 ст. 51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ця сума в 2023 році становила 2684 грн., оскільки пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Таким чином, з 09.08.2024 року дрібною крадіжкою вважається адміністративне правопорушення, якщо вартість викраденого майна становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто до 2684,00 грн., станом на 2023 рік.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

За змістом ч. 6 ст. 3 КК України зміни законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Передбачені ч.1 ст.5 КК України підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані зі змінами законодавства про кримінальну відповідальність (постанова ВС від 09.09.2019 року в справі № 591/6379/16-ц).

Відповідно до п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, в розмірі 477 гривень 95 копійок.

Отже, враховуючи, що вартість викраденого майна, в якому обвинувачується ОСОБА_3 є меншою 2 неоподатковуваних мінімумів, який за нормами кримінального законодавства для кваліфікації злочинів встановлюється виходячи з суми неоподатковуваного мінімуму на рівні податкової соціальної пільги, станом на 2023 рік - 2684 гривень, обвинувачений ОСОБА_3 підпадає під дію Закону України № 3886-IX, яким фактично декриміналізовано його кримінальну відповідальність.

За змістом ч.1 ст.479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

В судовому засіданні обвинуваченому роз`яснено, що вказана підстава для закриття провадження є нереабілітуючою, тому обвинувачений має право на продовження судового розгляду у загальному порядку. Судом встановлено згоду обвинуваченого ОСОБА_3 на закриття кримінального провадження з підстави передбаченої п.4 -1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Враховуючи наведене та те, що під час здійснення судового провадження у кримінальному провадженні, яке надійшло до суду з обвинувальним актом щодо ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ним діяння, і обвинувачений ОСОБА_3 не заперечує щодо закриття кримінального провадження, суд доходить висновку про наявність правових підстав для закриття кримінального провадження №0000141 від 09 січня 2024 року на підставі п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

При цьому закриття кримінального провадження з цієї підстави не позбавляє потерпілого можливості звернутися до суду з цивільним позовом про відшкодування заподіяної внаслідок кримінального правопорушення шкоди в порядку цивільного судочинства.

Судом встановлено, що у даному кримінальному провадженні цивільний позов не пред`являвся, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, речових доказів немає.

Керуючись ст. ст. 284, 336, 369-372, 376 КПК України, ст. ст. 3, 5 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000141 від 09 січня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.

Кримінальне провадження №0000141 від 09 січня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1