ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/13526/23

Номер провадження 1-кп/495/265/2024

19 серпня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0000617 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Яські, Біляївського району, Одеської області, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей НОМЕР_1 , раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4

представник потерпілого захисник ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, Наказом начальника ГУНП в Одеській області від 25.02.2021 № 316 о/с обвинуваченого ОСОБА_3 призначено на посаду старшого інспектора чергового чергової частини сектору моніторингу Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області.

На підставі ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ч. 3 ст. 18 КК України, ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді старшого інспектора чергового чергової частини сектору моніторингу Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області є службовою особою правоохоронного органу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон), Національна поліція України (далі - поліція) це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини.

Статтею 2 Закону передбачено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах, зокрема охорони прав і свобод людини.

Згідно зі ст. 3 Закону, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 6 Закону поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 7 зазначеного Закону передбачено, що під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції. Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинені, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування.

У відповідності зі ст. 18 Закону, поліцейський зобов`язаний, поміж іншого, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, поважати і не порушувати права і свободи людини.

У ст. 19 Закону зазначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські, в тому числі, несуть кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Служба в поліції, відповідно до ст. 59 Закону, є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Пункт 10.1 Правил дорожнього руху України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001) визначає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 10.9 Правил дорожнього руху України визначено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

16.08.2023 року близько о 07 год 35 хв., обвинувачений ОСОБА_3 , який є працівником правоохоронного органу та на момент вчинення злочину займав посаду старшого інспектора чергового чергової частини сектору моніторингу Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, керував власним автомобілем «TOYOTA PRADO» державний номерний знакНОМЕР_2 , та здійснював рух заднім ходом у світлий час доби, по сухому дорожньому покриттю прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_2 , з паркувального місця в бік виїзду з прибудинкової території.

В цей час позаду зазначеного автомобіля в стоячому положенні перебувала пішохід ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час руху автомобіля, обвинувачений ОСОБА_3 допустив порушення вимог п.п. 10.1. та 10.9. Правил дорожнього руху України, що виразилось у тому, що він, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та на далі, здійснюючи рух заднім ходом проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не звернувся за допомогою до інших осіб, у тому числі до своєї дружини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перебувала разом із ним у автомобілі, для забезпечення безпеки дорожнього руху, внаслідок чого задньою частиною керованого ним легкового автомобіля допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 заподіяно тілесні ушкодження: закрита тупа травма голови, з крововиливом у лівий скроневий м`яз, з лінійним переломом кісток основи черепу, закрита травма грудної клітки у вигляді переломів грудини, правих та лівих ребер по різним анатомічним лініям, забої легенів; закрита травма таза у вигляді розривів і розміжчення м`яких тканин лівої сідничної області, роздроблення кісток тазу, та останню доставлено до КНП «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня», де ОСОБА_8 16.08.2023, о 10 год. 15 хв. від отриманих травм померла.

Після скоєння дорожньо-транспортної пригоди обвинувачений ОСОБА_3 на належному йому легковому автомобілі «TOYOTA PRADO» державний номерний знакНОМЕР_2 , поїхав не дочекавшись приїзду працівників правоохоронних органів, тим самим залишивши місце ДТП.

Отже, обвинувачений ОСОБА_3 в умовах події, шляхом належного виконання вимог пунктів 10.1. та 10.9. Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_8 , тобто саме фактичні дії водія, перебувають у причинному зв`язку з фактом ДТП.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений пояснив, що він був працівником правоохоронного органу та на момент вчинення злочину займав посаду старшого інспектора чергового чергової частини сектору моніторингу Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області. 16.08.2023 року близько о 07 год 35 хв., він, керував власним автомобілем «TOYOTA PRADO» державний номерний знакНОМЕР_2 , та здійснював рух заднім ходом по прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_2 , з паркувального місця в бік виїзду з прибудинкової території. В цей час позаду його автомобіля стояла ОСОБА_8 , яку він не помітив і в результаті чого під час здійснення рух заднім ходом задньою частиною керованого ним легкового автомобіля допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка від отриманих травм померла. Після наїзду він одразу викликав швидку. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальні правопорушення.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його за ч.2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому смерть.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого матеріального збитку.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, задовільну характеристику за місцем мешкання, його вік, стан здоров`я те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, його каяття в скоєному.

Враховуючи викладене та те, що обвинувачений ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що він щиро розкаявся у скоєному та сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завданий матеріальний збиток, має постійне місце проживання на території м. Білгород-Дністровський Одеської області, те, що він одружений та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також враховуючи думку потерпілої, яка у своїй письмовій заяві просила обвинуваченому призначити мінімальне покарання, будь яких претензій до останнього не має, суд вважає недоцільним відбування покарання обвинуваченим у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст.ст. 75, 76 КК України.

Суд приходить до переконання, що саме таке покарання для обвинуваченого ОСОБА_3 відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і тільки таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на корить держави витрати за провадження судової авто-технічної експертизи в сумі 1 912,62 гривень.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на корить держави витрати за провадження судової авто-технічної експертизи в сумі 1 433,88 гривень.

Речові докази: Карту пам`яті microSD із відеозаписом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.08.2023 року; Карту пам`яті microSD із відеозаписом до протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 16.08.2023 року; Карту пам`яті PATRIOT 64 GB microSD ХС, на якій містяться відеозаписи за 16.08.2023 із камери зовнішнього відео нагляду, яка встановлена зовні будинку АДРЕСА_3 , від 17.08.2023 року; Карту пам`яті microSD із відеозаписом до протоколу допиту ОСОБА_10 від 17.08.2023 року, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази: зразки каміння (щебінь) просочених речовиною бурого кольору, вилучені з дорожнього покриття; зразки ґрунту просоченого речовиною бурого кольору; зразків сечі громадянина ОСОБА_3 , які зберігаються в ТУ (з дислокацією у АДРЕСА_4 знищити.

Речові докази: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 серія НОМЕР_4 від 16.08.2001; поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР 212837794 - які зберігаються в ТУ (з дислокацією у АДРЕСА_4 повернути власнику.

Речовий доказ: мобільний телефон Realme RMX3195, 1МЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , у робочому стані без видимих ушкоджень, SIM НОМЕР_7 , які передані на зберігання під розписку ОСОБА_3 залишити останньому.

Речовий доказ: автомобіль марки Toyota Land Cruiser Prado, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2008 року випуску, який поміщено до Спеціального майданчику ГУНП в Одеській області у м. Арциз за адресою : Одеська область, м. Арциз, вул. Транспортна, 2б повернути власнику ОСОБА_3 .

Скасувати арешт з зразків каміння (щебінь) просочених речовиною бурого кольору, вилучені з дорожнього покриття; зразка ґрунту просоченого речовиною бурого кольору; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 серія НОМЕР_4 від 16.08.2001; поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР 212837794; мобільного телефону Realme RMX3195, 1МЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , у робочому стані без видимих ушкоджень, SIM НОМЕР_7 ; зразків сечі громадянина ОСОБА_3 , автомобіля марки Toyota Land Cruiser Prado, державний номерний знакНОМЕР_2 , 2008 року випуску, який був накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 23.08.2023 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді застави залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.ст. 349, 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді застави залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Після вступу вироку в законну силу заставу у розмірі 300 608 грн. (триста тисяч шістсот вісім гривень) внесену на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області 21.08.2023 року за засудженого ОСОБА_3 , згідно ухали Київського районного суду м. Одеси від 18.08.2023 року повернути заставодавцю ОСОБА_11 .

Стягнути с засудженого ОСОБА_3 на корить держави витрати за провадження судової авто-технічної експертизи в сумі 1 912,62 гривень.

Стягнути с засудженого ОСОБА_3 на корить держави витрати за провадження судової авто-технічної експертизи в сумі 1 433,88 гривень.

Речові докази: карту пам`яті microSD із відеозаписом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.08.2023 року; Карту пам`яті microSD із відеозаписом до протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 16.08.2023 року; Карту пам`яті PATRIOT 64 GB microSD ХС, на якій містяться відеозаписи за 16.08.2023 із камери зовнішнього відео нагляду, яка встановлена зовні будинку АДРЕСА_3 , від 17.08.2023 року; Карту пам`яті microSD із відеозаписом до протоколу допиту свідка ОСОБА_3 від 17.08.2023 року, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази: зразки каміння (щебінь) просочених речовиною бурого кольору, вилучені з дорожнього покриття; зразки ґрунту просоченого речовиною бурого кольору; зразків сечі громадянина ОСОБА_3 , які зберігаються в ТУ (з дислокацією у АДРЕСА_4 знищити.

Речові докази: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 серія НОМЕР_4 від 16.08.2001; поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР 212837794 - які зберігаються в ТУ (з дислокацією у АДРЕСА_4 повернути власнику.

Речовий доказ: мобільний телефон Realme RMX3195, 1МЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , у робочому стані без видимих ушкоджень, SIM НОМЕР_7 , які передані на зберігання під розписку ОСОБА_3 залишити останньому.

Речовий доказ: автомобіль марки Toyota Land Cruiser Prado, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2008 року випуску, який поміщено до Спеціального майданчику ГУНП в Одеській області у м. Арциз за адресою : Одеська область, м. Арциз, вул. Транспортна, 2б повернути власнику ОСОБА_3 .

Скасувати арешт з зразків каміння (щебінь) просочених речовиною бурого кольору, вилучені з дорожнього покриття; зразка ґрунту просоченого речовиною бурого кольору; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 серія НОМЕР_4 від 16.08.2001; поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР 212837794; мобільного телефону Realme RMX3195, 1МЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , у робочому стані без видимих ушкоджень, SIM НОМЕР_7 ; зразків сечі громадянина ОСОБА_3 ; автомобіля марки Toyota Land Cruiser Prado, державний номерний знакНОМЕР_2 , 2008 року випуску, який був накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 23.08.2023 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1