Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/3332/21
Провадження №1-кп/523/427/24
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

07.10.2024 року Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі матеріали кримінального провадження №0002966 від 13.11.2020 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Фирладяни Каушанського району Руспубліки Молдова, громадянина республіки Молдови, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштований, має середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

по звинуваченню в вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13.11.2020 приблизно о 00:00 годині ОСОБА_8 , більш точний час не встановлено, перебуваючи біля універсаму «Честор», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 299 , на ґрунті раптово виниклого словесного конфлікту з раніше незнайомим йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи з прямим умислом з мотивів особистої неприязні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою спричинення смерті останньому, умисно наніс один удар лезом клинка сокири в область життєво важливого органу - в праву частину тім`яної ділянки голови. Внаслідок цього удару ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: відкритої проникаючої черепно-мозкової травми в формі забою головного мозку, втисненого скалкового перелому правої тім`яної кістки (склепіння черепа), забійної рани правої тім`яної області, які згідно п.2.1.3. «а, б» Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень та різаної рани грудної клітки, яка згідно п.п. 2.3.3 і 4.6 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У свою чергу, ОСОБА_8 вважав, що виконав усі дії необхідні - доведення даного кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як ОСОБА_7 своєчасно доставлено до комунального некомерційного підприємства «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради для надання медичної допомоги.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою провину не визнав, оскільки, за його словами, він взагалі не пам`ятає, щоб він когось бив, а сокира ним використовувалась з метою самозахисту та залякування. По суті справи обвинувачений надавав суперечливі та не послідовні покази, а саме спочатку пояснив, що 13.11.2020 року він із товаришами ( ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ) прийшли з роботи у вечері, після чого зайшов на хвили 20-25 до магазину, а вони залишились біля хлібної будки та магазину «Честор» район «Лузанівки». Коли він вийшов, то побачив, що якась велика компанія б`ють його знайомих. Він вліз у бійку, після чого на нього напали вісім чоловік, він взяв із сумки сокиру, з метою розборонити та вдарив потерпілого, потім втратив свідомість та прийшов до тями у автомобілі швидкої допомоги. Потерпілий був у натовпі з якоюсь дівчиною, йому він нічого не робив. Потім, під час додаткових запитань обвинувачений пояснив, що він взагалі не пам`ятає, щоб він когось бив, пам`ятає лише як дістав сокиру та тримав її у лівій руці. Потерпілий, мабуть, на нього кидався, бо в іншому випадку він би його не вдарив. Після чого зазначив, що він бачив як потерпілий та його знайомий кидались на нього, він впав на коліно, дістав сокиру, піднявся та підняв її над головою, сподівався залякати їх, але вони ще більше почали його бити. Також пояснив, що алкогольні напої він не вживав та був тверезий. Вважає, що він вчинив самозахист та просив його виправдати. Цивільний позов не визнає.

Не зважаючи на не визнання своєї провини обвинуваченим у скоєні злочину, передбаченого ст. ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, його провина у зазначеному злочині в повному обсязі підтверджується показами самого обвинуваченого, потерпілого, свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та матеріалами справи дослідженими у судовому засіданні:

-свідченнями самого обвинуваченого ОСОБА_8 , який в своїх показах пояснив, він вліз у бійку, після чого на нього напали вісім чоловік, він взяв із сумки сокиру, з метою розборонити та вдарив потерпілого.

-Свідченнями потерпілого ОСОБА_7 , який суду пояснив, що 13.11.2020 року він разом із товаришами, по АДРЕСА_6, район «Лузанівки » святкували новосілля друга. Приблизно о 23.00 годині до них зайшла сусідка та попросила бути тихішими, після чого вони зібрались та пішли у караоке-бар. Першими вийшли ОСОБА_13 , ОСОБА_14 із другом, потім вийшов він, ОСОБА_12 та ОСОБА_16 . Коли вони проходили між магазином «Честер» та хлібною будкою то почув ззаду якісь крики, коли він повернувся то побачив трьох чоловіків, один із них був із сокирою. Жодних розмов із нами не було, відразу як він повернувся то отримав удар сокирою по голові та втратив свідомість. Прийшов до тями десь у 10 метрах від того місця, коли незнайомі люди вели його до автомобіля швидкої допомоги. Міцний алкоголь вони не вживали, але пили пиво. Коли він повернувся то побачив обвинуваченого із сокирою, іншого із палицею та у третього теж щось було. Що стало причиною таких дій з боку обвинуваченого він пояснити не може, оскільки він вперше бачив цих людей та жодних розмов із ними не було. Просить задовольнити цивільний позов у повному обсязі, оскільки він зазнав матеріальних збитків та моральних страждань.

-Свідченнями свідка ОСОБА_11 , який надав суду покази аналогічні показам потерпілого ОСОБА_7 , щодо святкування новосілля ОСОБА_12 та початку сутички. Також пояснив, що жодних конфліктів у них по дорозі не було, при цьому на них ззаду вискочили троє чоловіків, один був із сокирою, другий з молотком, а третій із палицею. Ушкодження ОСОБА_7 були нанесені сокирою, після чого він впав на землю, потім ОСОБА_12 відібрав у обвинуваченого сокиру та викинув її за магазин «Троїца». Потім він із ОСОБА_12 відзахищались, по приїзду поліції вони стояли, а нападники сиділи на землі. Там було 6-ро а саме троє чоловіків які напали та їх троє, він ОСОБА_7 та ОСОБА_12 . Обвинувачений вдарив ОСОБА_7 сокирою зверху до низу гострою частиною. Його дружина із подругою вийшли раніше та були попереду. Також пояснив, що після того, як нападники вдарили ОСОБА_7 сокирою по голові, вони почали бити їх руками по голові та іншим частинам тіла. Потім вони виявились сильниші, та коли вони їх заламали, обвинувачений був на землі толі сидячи, можливо і лежачи. Потім вони їм розповіли, що раніше вони там зачипилися із якимись малолітками, потім переплутали їх із нами та напали на них.

-Свідченнями свідка ОСОБА_12 , який надав суду покази аналогічні показам потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_11 щодо святкування його новосілля та обставин сутички. Також пояснив, що попереду них йшли його колишня дружина із сестрою, він із потерпілим та ОСОБА_21 були позаду. Без жодної причини на них вибігли троє чоловіків, у одного з них була сокира, якою він вдарив ОСОБА_7 . Після того як обвинувачений вдарив його друга він напав на нього, при цьому йому вдалося зачепитися за сокиру, відібрати її та викинути. Коли приїхали співробітники поліції ми затримали двох нападників, вони були на землі, а третій зміг покинути місце події. Вони йшли із друзями нікого не чіпали. Удар сокирою наніс обвинувачений. Потерпілий отримав удар, оскільки він опинився ближче всіх до нападника. Після удару ОСОБА_7 вже не піднімався.

-протоколом огляду місця події від 23.11.2020 року, в ході якого на ділянці місцевості поблизу магазина «Троїца» за адресою: м.Одеса, вул.Миколаївська дорога, 297 виявлено та вилучено: предмет схожий на молоток, предмет схожий на сокиру, а також плями бурого кольору, з яких зроблені змиви та долучені до матеріалів.

-Висновком експерта №1277 від 07.12.2020 року, згідно якого: кров потерпілого ОСОБА_7 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО.

-Висновком експерта №1184 від 16.11.2020 року, згідно якого: кров ОСОБА_8 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО.

-Висновком експерта №1288 від 07.12.2020 року, згідно якого:

3.1. Кров потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО.

3.2. Кров підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО.

3.3На двох фрагментах марлі зі змивами (об`єкти №1,2 ), вилученими з місця події за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 299 знайдена кров людини.

При дослідженні на групову належність виявлений антиген Н, а в об`єкті №2 і ізогемаглютинін анти-А і анти-В, властиві групі крові О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В системи АВО. Таким чином, враховуючи вищевказане, походження крові на двох фрагментах марлі зі змивами з місця події не виключається від потерпілого ОСОБА_7 ( носія антигену Н), за умови відсутності ушкодження з зовнішньою кровотечею у підозрюваного ОСОБА_8 на момент події.

-Протоколом огляду речових доказів від 16.12.2020 року: а саме молотка з дерев`яною рукояткою та металевою головкою, що співвідноситься із показами свідків та потерпілого, про наявність зазначеного предмету у нападників.

-Висновком експерта №1289 від 07.12.2020 року, згідно якого:

3.1.Кров потерпілого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО

3.2.Кров підозрюваного ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО.

3.3.На правому кросівку (об`єкт №1),лівому кросівку (об`єкт №2) підозрюваного ОСОБА_8 знайдена кров людини.

При дослідженні на групову належність в об`єкті №1 виявлені антигени А і Н (ізогемаглютиніни не виявлені), в об`єкті №2 виявлені антигени А,В, Н (ізогемаглютиніни не виявлені ), властиві особам носіям даних групових факторів. Таким чином, враховуючи результати дослідження та групові характеристик під. експертних за умови відсутності ушкоджень з зовнішньою кровотечею у підозрюваного ОСОБА_8 ( носія антигену Н у якості основного) на момент події, походження крові потерпілого ОСОБА_7 ( також носія антигену Н у якості основного) , на правому кросівку підозрюваного ОСОБА_8 можлива тільки у якості домішки до крові особи ( осіб), носія ( носіїв) антигену А системи АВО, а на лівому кросівку - до крові особи ( осіб), носія (носіїв) антигенів А і В, як з супутнім антигеном Н так і без нього за системою АВО.

-Протоколом огляду речових доказів від 12.01.2021 року: а саме пара чоловічих кросівок з синтетичного матеріалу синього кольору із плямою світло-бурого кольору, які були предметом експертного дослідження.

-Висновком експерта №1285 від 07.12.2020 року, згідно якого:

3.1.Кров підозрюваного ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО.

Дослідженням його слини в реакції абсорбції-елюції виявлений антиген Н.

3.2.На топорищі сокири (об`єкти № 1, 2), вилученій з місця події за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, будинок № 297 , знайдені потові виділення. При дослідженні на групову належність, виявлені антигени А, В, Н властиві особі (особам), носію (носіям) даних групових факторів.

Таким чином, враховуючи вищевказане, за умови походження потових виділень від двох та більш осіб не виключається змішування потових виділень осіб-носіїв різних групових властивостей, тобто не можна виключити змішування потових виділень підозрюваного ОСОБА_8 (носія антигену Н у якості основного), з потовими виділеннями осіб (особи) носіїв антигенів А, В, Н в різних сполученнях за системою АВО, незалежно від категорії видільництва.

-Протоколом огляду речових доказів від 12.01.2021 року: а саме сокири, вилученої під час огляду місця події та яка була предметом експертного дослідження.

-Висновком експерта №569 від 07.12.2020 року, згідно якого:

3.1.Кров потерпілого ОСОБА_7 за ізосерологічною системою АВ0 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В.

3.2.На сокирі, вилученій 13.11.2020р. в ході огляду ділянки місцевості поблизу магазину « Троица », що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Миколаїв ська дорога, буд. № 297 , в об`єктах №№ Іц-3ц (тут і далі нумерація відділення судово-медичної цитології) знайдена кров та виявлений білок людини, епітеліальні клітини з ядрами не знайдені.

Встановити статеву належність крові не виявилося можливим у зв`язку з відсутністю в препаратах ядер лейкоцитів, придатних для дослідження.

При визначенні групової належності крові виявлений антиген Н ізосероло- гічної системи АВО, властивий, як основний, групі крові 0 з ізогемаглютиніна- ми анти-А і анти-В, що не виключає походження крові від особи (осіб) з вищевказаною групою крові, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_7 .

3.3.На вищевказаній сокирі в об`єктах №№ 4ц-10ц кров та клітини з ядрами не знайдені.

-Протоколом огляду речових доказів від 02.02.2021 року: а саме змиви з сокири, вилученої під час огляду місця події та які були предметом експертного дослідження.

-Висновком судово-психіатричного експерта №38 від.20.01.2021 року, згідно якого:

Відповіді на питання №1-4, що відносяться до компетенції судових експертів-психіатрів: підозрюваний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу, що стосується вчиненню кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, на тонічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждав, у тимчасовому хворобливому розладу психічної діяльності не перебував, у зв`язку з чим був здатний повного мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У теперішній час підозрюваний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на хронічне психічне захворювання, недоумство, та інший хворобливий стан психіки, також не страждає, у тимчасовому розладі психічної діяльності не перебуває, він за своїм психічним станом здатний повного мірою усвідомлювати свої дії і керувати ними, може приймати участь в слідчих діях та предстати перед судом.

Підозрюваний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

-Висновком експерта №2818 від 16.11.2020 року, згідно якого:

1 (1-3,5). У гр-на ОСОБА_8 виявлені наступні тілесні ушкодження: закритий перелом сьомого правого ребра по задньо-пахвовій лінії зі зміщенням кісткових уламків, забійна рана та два синця голови, синець та садно грудної клітки, два синця правого плеча, два синця правої кисті, садно в ділянці правого ліктьового суглоба, по одному синцю в ділянці лівого плечового суглоба та лівого плеча, два садна лівої кисті.

Вказані ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких у властивостях ушкоджень не відобразилися. В механізмі виникнення ушкоджень могли мати місце удари, тертя.

Враховуючі морфологічні особливості видимих ушкоджень та дані медичної документації, слід вважати, що ушкодження могли бути спричинені 13.11.2020 р.

Закритий перелом сьомого правого ребра по задньо-пахвовій лінії зі зміщенням кісткових уламків, спричиняє тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм згідно п.п. 2.2.2 і 4.6 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відноситься до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості.

Забійна рана голови спричиняє розлад здоров`я строком понад 6-ть днів, але не більше трьох тижнів (21 день). За цим критерієм, відповідно до п. п. 2.3.3 і 4.6 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», за-тверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17 01 1995 р відноситься до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я

Всі інші ушкодження, як окремо так і разом, не були небезпечними для життя, мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цим критерієм згідно п. 2.3.5 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

2 (4). Враховуючи різну локалізацію ушкоджень слід вважати, що вони не могли утворитися одномоментно, в умовах падіння з положення стоячи на площині.

3 (6). Вказані ушкодження не були небезпечними для життя.

4 (7). При проведені судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_8 було виявлено п`ятнадцять тілесних ушкоджень, судячи з цього травмуючий предмет діяв на тіло гр. ОСОБА_8 , не менш як п`ятнадцять разів. Об`єктивних даних за якими можливо встановити послідовність спричинення тілесних ушкоджень, в розпорядженні експерта немає.

5 (8). Об`єктивних судово-медичних даних, за якими можливо встановити точний напрямок травмуючої сили, взаємне розташування потерпілого та нападника, в момент спричинення ушкоджень, в розпорядженні експерта немає.

-Висновком експерта №3102 від 28.12.2020 року, згідно якого:

1-14. У гр-на ОСОБА_7 малися наступні тілесні ушкодження: відкрита проникаюча черепно-мозкова травма в формі забою головного мозку, втиснений скалковий перелом правої тім`яної кістки (склепіння черепа), рана тім`яної області справа (1); рана грудної клітки (1).

Зазначені тілесні ушкодження могли утворитися від дії предмета, який мав рубаючі та ріжучі властивості, яким могло бути лезо сокири, що не суперечить механізмам на які вказують потерпілий: «нападник... замахується предметом, зовні схожим на сокиру... наносить йому удар в область голови...», свідок ОСОБА_11 «...нападник... здійснив замах сокирою, яку тримав обома своїми руками та зробив один удар, в область правої частини голови, який зісковзнув та попав в обласна тулуба...» та свідок ОСОБА_12 : «нападник... здійснив замах сокирою, яку тримав обома своїми руками... був один удар, в область правої частини голови, який зісковзнув та попав в область тулуба...».

Судити про конструктивні особливості травмуючого предмета, на підстав наяв-них даних, немає можливості.

Травмуюча сила була спрямована в місця ушкоджень, які не мають ранових каналів.

Виникнення тілесних ушкоджень, подібних до тілесних ушкоджень виявлених у гр-на ОСОБА_7 , зазвичай супроводжується втратою свідомості.

Втрата свідомості є фактором, що виключає можливість здійснення постраждалим будь-яких самостійних дій.

Виходячи з локалізації ушкоджень, судити про позу та взаємне розташування потерпілого та нападника під час утворення зазначених ушкоджень, неможливо оскілки вони могли бути різними. Вказані тілесні ушкодження не характерні для самоспричинення.

Дані ушкодження утворилися незадовго до звернення гр-на ОСОБА_7 у спеціалізований лікувальний заклад (КНП «ООКЛ» ООР), і таким чином, могли бути заподіяні 13.11.2020 р.

Відкрита проникаюча черепно-мозкова травма в формі забою головного мозку, втиснений скалковий перелом правої тім`яної кістки, забійно-рубана рана тім`яної області справа, згідно п.2.1.3 «а», «б» "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (1995 р.), відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Різана рана грудної клітки не була небезпечною для життя та викликає розлад здоров`я строком понад 6 днів, але не більше трьох тижнів (21 день), і за цим критерієм, згідно п.п. 2.3.3 і 4.6 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (1995 р.), відноситься до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинила короткочасний розлад здоров`я.

При цьому суд критично ставиться до показів обвинуваченого щодо відсутності наміру на вбивство та вчинення самозахисту, оскільки зазначені покази суперечать висновкам експертизи №3102 від 28.12.2020р, відповідно до яких: «Зазначені тілесні ушкодження могли утворитися від дії предмета, який мав рубаючі та ріжучі властивості, яким могло бути лезо сокири, що не суперечить механізмам на які вказують потерпілий: «нападник... замахується предметом, зовні схожим на сокиру... наносить йому удар в область голови...», свідок ОСОБА_11 «...нападник... здійснив замах сокирою, яку тримав обома своїми руками та зробив один удар, в область правої частини голови, який зісковзнув та попав в обласна тулуба...» та свідок ОСОБА_12 : «нападник... здійснив замах сокирою, яку тримав обома своїми руками... був один удар, в область правої частини голови, який зісковзнув та попав в область тулуба...».

Крім того, версія обвинуваченого, щодо самозахисту спростовується, як його показами, відповідно до яких він із власної волі вступив у конфлікт так і показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та потерпілого ОСОБА_7 , які пояснили, що жодних конфліктів у них по дорозі не було, при цьому на них ззаду вискочили троє чоловіків, один був із сокирою, другий з молотком, а третій із палицею. Крім того судом були вжиті всі можливі заходи задля доставки свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (чоловіки які разом із обвинуваченим брали участь у конфлікті) до зали судових засідань з метою допиту, але відповідно до рапорту о/у СКП ВП №3 ОРУП №1 ОСОБА_27 за вказаною ними адресою свідки не мешкають та встановити їх місцезнаходження не представилось можливим.

Суд вважає, що обвинувачений за допомогою своїх показів намагається зменшити свою провину та уникнути покарання за скоєний злочин, що в свою чергу проглядається в його діях під час всього провадження, а саме начебто визнання факту події при цьому особливе бачення обставин події, які суперечать фактичним обставинам справи, а також висновкам експертів.

Таким чином, згідно викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_8 необхідно кваліфікувати: - по ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України за ознаками: закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, що відноситься згідно ст.12 КК України до особливо тяжких злочинів, наслідки для потерпілого, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, офіційно не працює, одружений, має на вихованні неповнолітню дитину, провину не визнає.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визнаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали).

Відповідно до вимог ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання.

Обставини, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання - відсутні.

Обставини, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання - відсутні.

Згідно ст.17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення суду від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Під час винесення вироку, судом прийняті до уваги всі вище зазначені обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного злочину, думку прокурора, який вважав необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді 7-ми років позбавлення волі, думку потерпілого, який підтримав думку прокурора, думку захисника який вважав, що з боку обвинуваченого був самозахіст, можливо перевищення меж необхідної самооборони та просив суд виправдати обвинуваченого, або призначити йому покарання не пов`язане із позбавлення волі, думку обвинуваченого, який підтримав свого захисника, зазначаючи, що він не вбачає своєї провини, оскільки захищав своє життя.

Враховуючи, що обвинувачений є громадянином Молдови та має право на вільний перетин кордону України, суд вбачає, що після винесення вироку існують ризики переховування ОСОБА_8 від суду з метою уникнення покарання, у зв`язку із чим є необхідність, до набрання вироком чинності, обрати обвинуваченому міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Цивільний позов потерпілого необхідно задовольнити частково, а саме матеріальні збитки підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки підтверджені квитанціями та іншими матеріалами справи, щодо моральної шкоди, то вона підлягає частковому задоволенню, суд вважає, що стягнення з обвинуваченого грошової суми у розмірі 90.000 (дев`яносто тисяч гривень) - буде достатньою сатисфакцією отриманих потерпілими моральних страждань, оскільки під час скоєного злочину він зазнав тяжких тілесних ушкоджень та був вимушений змінити звичайний уклад життя.

Витрати на залучення експертів - відсутні. Питання про долю речових доказів по провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 128, 177, 178, 368, 370, 373, 374,376 КПК України, ст.1166, 1167 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили обрати - у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор», затримавши останнього у залі суду. Затримання та доставку засудженого в ДУ «Одеській слідчий ізолятор» доручити співробітникам ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області.

Зарахувати ОСОБА_8 термін з моменту його фактичного затримання по час обрання запобіжного заходу, а саме з 13.11.2020року по 16.11.2020 року, а також термін ув`язнення з моменту його фактичного затримання по час набрання вироком законної сили із розрахунку 1-н день попереднього ув`язнення до 1-го дня позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт громадянина Молдова НОМЕР_2 , посвідка на постійне проживання НОМЕР_3 від 23.11.2018 року на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) - матеріальну шкоду в сумі 7104,37 (сім тисяч сто чотири гривні тридцять сім копійок) та моральну шкоду в сумі 90.000 (дев`яносто тисяч гривень), в іншій частині позову відмовити, з причин зазначених у мотивувальній частині вироку.

Речові докази, а саме: зрізи нігтьових пластин обвинуваченого, змиви РВК з асфальтного покриття, які зберігаються в матеріалах судового провадження, а також молоток з дерев`яною рукояткою та металевою головкою; п`ять змивів; кросівки синього кольору з білою подошвою та сокиру з дерев`яною рукояткою до низу червоного кольору, які зберігаються у камері сховища речових доказів - знищити (після набрання вироком законної сили).

Матеріали кримінального провадження №0002966 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2020 року, які долучались прокурором під час дослідження матеріалів - зберігати в матеріалах судового провадження.

Копію вироку, негайно після оголошення, вручити учасникам процесу.

На вирок може бути подано апеляцію до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, для осіб які перебувають під вартою, тридцять діб з моменту вручення копії вироку.

Суддя: