Провадження № 1-кп/243/517/2024
Справа № 243/1257/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Слов`янського міськрайонного суду Донецької області та в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів у системі EasyCon кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000054 від 02 лютого 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця смт. Черкаське, Донецької області, українця, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

09 вересня 2020 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 164 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 жовтня 2014 року по справі №243/4798/14 та на підставі виконавчого листа від 30 жовтня 2014 року ОСОБА_3 повинен сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 у розмірі частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, починаючи з 03 жовтня 2014 року і до повноліття дитини.

ОСОБА_3 був обізнаним про необхідність сплати аліментів, працевлаштуванні, маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання, ОСОБА_3 , будучи фізично здоровим та працездатним, всупереч вимогам ст. 21, ч. 3 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень яких усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, та що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, в період виникнення заборгованості, а саме з серпня 2020 року по теперішній час аліменти не сплачував, добровільно матеріальну та будь-яку іншу допомогу своїй дитині не надавав.

ОСОБА_3 судимий 09 вересня 2020 року Слов`янським міськрайонним судом за ч.1 ст. 164 КК України до покарання у вигляді громадських робіт на строк 100 годин, за період виникнення заборгованості зі сплати аліментів, а саме з серпня 2020 по 31 січня 2024 року ОСОБА_3 офіційно не працевлаштувався, заходів до пошуку роботи та працевлаштування не вживав, до центру зайнятості населення не звертався, добровільно матеріальну та будь яку іншу допомогу своїм дітям не надавав, однак отримував певний дохід від тимчасових неофіційних робіт.

Не маючи обмежень щодо фізичної праці та протипоказань за станом здоров`я, а також будучи обізнаним про необхідність виконання свого обов`язку зі сплати аліментів та можливості настання кримінальної відповідальності, ОСОБА_3 аліменти не виплачував, що призвело до виникнення заборгованості по виплаті аліментів за період з серпня 2020 року по січень 2024 року в розмірі 117800 гривень.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, кримінальна відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 164 КК України, тобто у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), вчинене особою раніше судимою за кримінальне правопорушення передбачене цією статтею.

Судом були досліджені наступні докази на підтвердження встановлених судом обставин.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 провину свою визнав у повному обсязі. Пояснив, що аліменти на утримання його доньки ОСОБА_7 він частково сплачував готівкою та поштовими переказами, оскільки не був офіційно працевлаштованим на життя заробляв тимчасовими заробітками. Однак через військовий стан, його колишня дружина ОСОБА_5 виїхала за межі країни, а саме до Польщі. Він їй телефонував, проте колишня дружина не хотіла з ним розмовляти, через що він не знав, як надсилати гроші за кордон. Обвинувачений зазначив, що має намір і надалі сплачувати аліменти. Просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Від допиту у судовому засіданні свідка сторони обвинувачення старшого державного виконавця ОСОБА_8 прокурор відмовився, оскільки такий не має можливості прибути у судове засідання, а показання, які він може надати, лише підтвердять установлені на підставі інших доказів фактичні обставини справи.

Відмову прокурора від допиту свідка ОСОБА_8 у судовому засіданні суд прийняв. При цьому передбачені КПК України заходи для забезпечення явки свідка у судове засідання судом вживалися.

Судом також досліджені такі письмові докази:

Згідно із витягом з ЄРДР за №0000054, 02 лютого 2024 року внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, за кваліфікацією ч. 1 ст. 164 КК України.

Відповідно до постанови про кваліфікацію кримінального правопорушення від 14 лютого 2024 року, правову кваліфікацію у кримінальному провадженні №0000054 змінено з ч.1 ст.164 КК України на ч. 2 ст. 164 КК України;

Згідно із заявою ОСОБА_5 від 01 лютого 2024 року, остання звернулася до поліції із заявою про притягнення до кримінальної відповідальності її колишнього чоловіка ОСОБА_3 , який злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання їх спільної доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданого виконкомом Черкаської селищної ради Слов`янського району Донецької області від 01 серпня 2014 року, ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками зазначені: ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ;

Відповідно до рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 жовтня 2014 року по справі №243/4798/14 з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до дня досягнення дитиною повноліття. Стягнення розпочато з 03 жовтня 2014 року.

Згідно із рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 березня 2018 року, позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задоволено повністю. Шлюб, зареєстрований 31 жовтня 2009 року виконкомом Черкаської селищної ради Слов`янського району Донецької області, актовий запис № 21, між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 (до шлюбу - ОСОБА_10 ) розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_5 залишено прізвище « ОСОБА_11 ».

Згідно із постановою про прийняття виконавчого провадження від 25 січня 2020 року, державним виконавцем Слов`янського міськрайонного відділу ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було прийнято виконавче провадження № 47017744 на підставі виконавчого листа № 2/243/2032 виданого 04 листопада 2014 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області, про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 , аліменти на її утримання, у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, щомісячно до досягнення дитини 3-річного віку.

Відповідно до попередження за № 3-1010 від 04 квітня 2018 року, ОСОБА_3 було направлено попередження про наявність заборгованості по аліментам та необхідності сплати вказаної заборгованості, роз`яснено наслідки несплати у виді кримінальної відповідальності.

Згідно із повідомленням Відділу охорони здоров`я Краматорської міської ради № 32.02-19/74 від 12 лютого 2024 року, ОСОБА_3 до закладів охорони здоров`я м. Краматорська за наданням медичної допомоги не звертався у вказаний період з жовтня 2020 року по теперішній час.

Згідно із повідомленням Відділу охорони здоров`я Слов`янської військової адміністрації Краматорського району Донецької області № 01-01/95 від 12 лютого 2024 року, ОСОБА_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за період часу з жовтня 2020 року по теперішній час в лікувальні заклади м. Слов`янська за медичною допомогою не звертався.

Згідно із повідомленням Відділу зберігання інвентаризаційних справ об`єктів нерухомого майна Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області № 04-01/219 від 07 лютого 2024 року, за ОСОБА_3 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , право власності за вказаною адресою не зареєстроване.

Згідно із повідомленням ТСЦ АДРЕСА_2 від 06 лютого 2024 року, зазначено, що відповідно до наявних баз даних станом на 14 годину 06 лютого 2024 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , автотранспорт не значиться.

Згідно із довідкою Слов`янського міського центру зайнятості, № 211/01/28-24 від 09 лютого 2024 року, ОСОБА_3 перебував на обліку безробітних у Слов`янському міському центрі зайнятості з 30 квітня 2009 року по 23 червня 2009 року та з 10 січня 2013 року по 28 березня 2013 року. Відповідно до довідок про нарахування допомоги по безробіттю у період перебування на обліку, дохід за період з 30 квітня 2009 року по 23 червня 2009 року становив 0,00 грн., дохід за період з 10 січня 2013 року по 28 березня 2013 року становив 807,23 грн..

Згідно із листом Головного управління ПФУ України в Донецькій області, ОСОБА_3 на обліку як отримувач пенсійних та/або регресних виплат, житлової субсидії, пільг, інших соціальних виплат в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області не перебуває. Згідно з реєстром застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування інформація по громадянину ОСОБА_3 за період з вересня 2021 року по теперішній час відсутня.

Згідно із довідкою розрахунком Слов`янського міськрайонного ВДВС Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції( м. Харків) №АСВП 46947969 від 14 лютого 2024 року, заборгованість по аліментам за період сплати аліментів, а саме з серпня 2020 по 01 лютого 2024 року складає у сумі 117800 грн. 00 коп.

Судом також було досліджено надані обвинуваченим фіскальні чеки, а саме: № 0045 від 16 жовтня 2020 року на суму 500 грн. 00 коп., № 0016 від 04 грудня 2020 року на суму 300 грн. 00 коп., № 0037 від 11 лютого 2021 року на суму 500 грн. 00 коп., № 0057 від 28 травня 2021 року на суму 500 грн. 00 коп., № 0027 від 11 червня 2021 року на суму 500 грн. 00 коп., № 0062 від 27 липня 2021 року на суму 500 грн. 00 коп., № 0071 від 28 серпня 2021 року на суму 500 грн. 00 коп., № 0073 від 28 вересня 2021 року на суму 500 грн. 00 коп., № 0077 від 26 жовтня 2021 року на суму 500 грн. 00 коп., № 0080 від 19 листопада 2021 року на суму 500 грн. 00 коп., № 0029 від 08 грудня 2021 року на суму 500 грн. 00 коп., № 0021 від 02 лютого 2022 року на суму 500 грн. 00 коп.. Зазначені чеки з відміткою: аліменти, прізвище ОСОБА_11 .

Відповідно до примітки до ст. 164 КК України, у статтях 164 і 165 цього Кодексу під злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів) або на утримання непрацездатних батьків слід розуміти будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця, приватного виконавця тощо), які призвели до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Обвинувачений в судовому засіданні підтвердив, що заборгованість по аліментам виникла у зв`язку з тим, що він перестав сплачувати аліменти, оскільки не був офіційно працевлаштованим на життя заробляє тимчасовими заробітками, а також у зв`язку із оголошенням в країні військового стану. Дійсно він попереджався про необхідність сплачувати аліменти, однак після цього він не мав у повному обсязі такої можливості.

Суд приймає до уваги показання обвинуваченого щодо того, що рішення про несплату аліментів ним було прийнято свідомо, оскільки вони не містять внутрішніх протиріч, узгоджуються із представленими суду даними виконавчого провадження, зокрема даними про те, що обвинувачений був попереджений про наслідки несплати аліментів на утримання доньки, однак свідомо продовжував їх не сплачувати.

Такі показання обвинуваченого підтверджуються даними Центру зайнятості, з яких видно, що він не отримував дохід по нарахуванню допомоги по безробіттю, даними лікарень, за яких видно, що обвинувачений не перебував на лікуванні.

Суд приймає до уваги зібрані по справі документи, як належні та допустимі докази, оскільки вони зібрані в рамках виконавчого провадження та витребувані відповідно до вимог ст. 93 КПК України.

Доводи обвинуваченого про неспроможність сплати аліментів на дитину у зв`язку з тим, що він не був офіційно працевлаштованим, перебував у скрутному становищі, та через військовий стан, суд вважає неприйнятними, оскільки відповідно до норм чинного СК України на батьків покладений безумовний обов`язок по утриманню неповнолітніх дітей, який може бути виключений лише у випадку, коли дитина має дохід, що значно перевищує дохід батьків та повністю забезпечує її потреби. Отже, на думку суду, для батьків попри все повинно бути пріоритетним забезпечення належних умов існування власних дітей, а таке нехтування своїми батьківськими обов`язками свідчить про свідоме та злісне ухилення від їх виконання, до того ж з врахуванням тієї обставини, що обвинувачений є працездатним, має задовільний стан здоров`я та отримував дохід.

Щодо твердження обвинуваченого про переказ коштів потерпілій, суд зазначає, що під час розгляду справи не було надано достатніх доказів, які б підтвердили цей факт. Оскільки суд не встановив факту переказу коштів саме потерпілій або іншій особі на її користь, а також факту отримання цих коштів потерпілою, фіскальні чеки, надані обвинуваченим, не можуть вважатися достатніми доказами для підтвердження його тверджень про здійснення таких переказів.

Крім того, обвинувачений хоч і посилається на часткову сплату аліментів, проте це не спростовує факту злісного ухилення. Незважаючи на незначні платежі, решта коштів, визначених рішенням суду, залишилася несплаченою, що призвело до значної заборгованості, яка суттєво перевищує тримісячну суму аліментів.

В ході судового розгляду, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_3 обвинувачення за ч. 2 ст. 164 КК України, знайшло своє підтвердження, подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), вчинене особою раніше судимою за кримінальне правопорушення передбачене цією статтею.

Судом були досліджені відомості щодо особи обвинуваченого ОСОБА_3 :

Відповідно до характеристики № 02.01-12/05 від 02 лютого 2024 року, за підписом секретаря виконавчого комітету Черкаської селищної ради, ОСОБА_3 дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Офіційно розлучений. За місцем реєстрації мешкає один. На даний час ніде не працює. На виконком селищної ради скарг від сусідів та мешканців селища на його поведінку не надходило.

Згідно із довідкою КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності АДРЕСА_3 від 05 лютого 2024 року, ОСОБА_3 на диспансерному обліку у лікаря-нарколога не перебуває.

Згідно із довідкою КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янськ» № 273 від 02 лютого 2024 року, ОСОБА_3 за психіатричною допомогою в ДВ ОКПЛ м. Слов`янськ не звертався.

Згідно із довідкою ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області № 80-008022024/14044, ОСОБА_3 раніше судимий.

Так, відповідно до вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09 вересня 2020 року, ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначено покарання в вигляді 100 годин громадських робіт.

Відповідно до довідки відділу №12 філії Державної установи Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях №29/23/22/448-24 від 13 лютого 2024 року, ОСОБА_3 14 грудня 2020 року відбув покарання у виді 100 годин громадських робіт. 12 січня 2021 року знятий з обліку по відбуттю покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно із ст. 66 КК України, зокрема, щирого каяття, судом не встановлено, оскільки відсутні відомості про те, що обвинувачений відшкодував повністю або частково кошти, заборговані на утримання дитини, які він зобов`язаний був сплачувати на підставі судового рішення. Також відсутні докази, що він вживав заходів щодо працевлаштування з метою погашення заборгованості та недопущення її виникнення у подальшому.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно із ст. 65 КК України, при призначенні покарання, суд приймає до уваги наступні обставини:

на сьогодні обвинувачений має заборгованість по аліментам, яка станом на 01 лютого 2024 року становить 117800 грн. 60 коп..

потерпілою не заявлено вимог щодо суворого покарання обвинуваченого, прокурором заявлено вимогу щодо реального покарання;

кримінальне правопорушення, вчинене ним, віднесене законодавцем до категорії кримінальних проступків;

ОСОБА_3 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо;

обвинувачений раніше судимий за ч. 1 ст. 164 КК України.

Враховуючи наведені вище обставини, а також те, що обвинувачений не є інвалідом та пенсіонером, не відноситься до військовослужбовців строкової служби, офіційно не працює, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначення ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі в межах, передбачених санкцією статті, що передбачає відповідальність за скоєне.

Вказане покарання обвинуваченому по своєму виду та розміру на думку суду буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Речові докази, цивільний позов, процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 370, 374 Кримінально процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 164 КК України у виді 2(двох) років обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня прибуття та постановки на облік у виправному центрі.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок складений у єдиному екземплярі у нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя: ОСОБА_1