Справа № 296/8444/24
УХВАЛА

Іменем України

13 вересня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 24.05.2024 у справі № 296/4767/24, -

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах власника майна - підозрюваного ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира із вказаним клопотанням, відповідно до змісту якого просить скасувати арешт майна повністю, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 24.05.2024 у справі № 296/4767/24, а саме:

- в частині обмеження права на відчуження квартири 41,62 кв.м., що за адресою: АДРЕСА_1 ;

- в частині обмеження права на відчуження, користування та розпорядження ОСОБА_5 на грошові кошти, вилучені 03 квітня 2024 на підставі ч.3 ст.208 КПК України, за адресою: АДРЕСА_2 , в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 , а саме на грошові кошти в сумі 9100 грн.

В обґрунтування поданого клопотання адвокат ОСОБА_3 зазначає, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження № 0000057 від 01.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. 24.05.2024 слідчим суддею Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_6 у справі № 296/4767/24 постановлено ухвалу про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 : в частині обмеження права на відчуження квартири 41,62 кв.м., що за адресою: АДРЕСА_1 ; в частині обмеження права на відчуження, користування та розпорядження ОСОБА_5 на грошові кошти в сумі 9100 грн. Разом з тим, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта номер інформаційної довідки № 376051381 від 25.04.2024, власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_7 , яка не є стороною кримінального провадження № 0000057, тому й покарання у виді конфіскації майна за вироком суду до неї не може бути застосоване. Щодо грошових коштів в сумі 9100 грн, які були вилучені 03.04.2024 в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , то ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 19.04.2024 у справі № 296/3383/24 у задоволенні клопотання слідчого про їх арешт майна було відмовлено, проте гроші повернуто не було, а слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт грошових коштів, вилучених у ОСОБА_5 , пославшись на іншу підставу для арешту, а саме, на п.3 ч.2 ст.170 КПК України: арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні подане клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання про скасування арешту квартиру та грошові кошти заперечував у повному обсязі. Вказав, що відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, власником квартири АДРЕСА_3 на момент постановлення ухвали слідчим суддею у справі № 296/4767/24 та на момент розгляду даного клопотання є підозрюваний ОСОБА_5 , відомості щодо припинення його права власності на квартиру відсутні.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Встановлено, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000057 від 01.02.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.368 КК України та ч.3 ст.28, ч.3 ст.369-2 КК України.

30.08.2024 ОСОБА_5 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.3 ст.368 КК України та ч.3 ст.28, ч.3 ст.369-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 24.05.2024 у справі №296/4767/24 накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- в частині обмеження права на відчуження, а саме на квартиру 41,62 кв.м., що за адресою: АДРЕСА_1 ;

- в частині обмеження права на відчуження, користування та розпоряджання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на грошові кошти вилучені 03 квітня 2024 року на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, за адресою: АДРЕСА_2 в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 а саме на грошові кошти в сумі 9100 грн.

Вирішуючи питання щодо скасування арешту на зазначене майно, слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно зі статтею 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, особа, яка ставить питання про скасування арешту майна, має довести, що в подальшому застосуванні такого арешту відпала потреба або що арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ухвали від 24.05.2024 року у справі №296/4767/24, підставою накладення арешту на квартиру та грошові кошти зазначено конфіскацію майна як виду покарання, оскільки санкція ч.3 ст.368 КК України, в якому підозрюється ОСОБА_5 , передбачає покарання з можливою конфіскацією майна.

Згідно п.3 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до положень ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Тобто, з цього слідує, що застосування арешту майна на підставі п.3 ч.2 ст.170 КПК України є можливим щодо майна, власником якого є підозрюваний (обвинувачений, засуджений).

Як вбачається зі змісту ухвали від 24.05.2024 року у справі №296/4767/24, слідчим суддею накладено арешт на квартиру на підставі інформаційної довідки №376051381 від 25.04.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_5 , згідно якої у останнього на праві приватної власності перебуває квартира 41,62 кв.м., що за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно наданої слідчим інформаційної довідки №379946983 від 23.05.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за параметрами пошуку «фізична особа», тобто суб`єкта ОСОБА_5 , у останнього на праві приватної власності, на підставі договору дарування № 352 від 10.09.2012, перебуває квартира АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 37556708.

Згідно інформаційної довідки №394684407 від 12.09.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за параметрами пошуку «адреса/місцезнаходження», квартира АДРЕСА_3 :

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 37556708, належить на праві приватної власності ОСОБА_5 ;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040, на підставі договору дарування № 768 від 08.04.2024, належить на праві приватної власності ОСОБА_7 .

Отже, як вбачається із досліджених судом інформаційних довідок, станом на дату постановлення ухвали від 24.05.2024 року у справі №296/4767/24, квартира АДРЕСА_3 , належала на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 , та станом на момент розгляду даного клопотання право власності ОСОБА_5 на спірну квартиру не припинено та відповідного запису державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно не внесено.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування арешту в частині обмеження права на відчуження квартири 41,62 кв.м., що за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки такий арешт було накладено слідчим суддею обгрунтовано та в подальшому застосуванні цього заходу потреба не відпала.

Щодо скасування арешту на грошові кошти, то слід зазначити, що слідчим подавалось клопотання про їх арешт з метою збереження вилучених грошових коштів як речового доказу.

За результатами розгляду клопотання слідчим суддею Корольовського районного суду м. Житомира постановлено ухвалу від 19.04.2024 у справі № 296/3383/24 про відмову у задоволенні клопотання, оскільки слідчим не було надано доказів на підтвердження того, що вилучені у ОСОБА_5 під час особистого обшуку грошові кошти в розмірі 9100 гривень відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто можуть бути речовим доказом в межах кримінального провадження №0000057 від 01.02.2024.

В свою чергу, ухвалою від 24.05.2024 року у справі №296/4767/24, слідчим суддею накладено арешт на вказані грошові кошти на іншій підставі: п.3 ч.2 ст.170 КПК України (конфіскація майна).

Адвокатом ОСОБА_3 не спростовано того факту, що підозрюваний ОСОБА_5 є власником грошових коштів в сумі 9 100 грн.

Отже, відсутні підстави для скасування арешту на вказане майно, оскільки арешт було накладено слідчим суддею обгрунтовано та в подальшому застосуванні цього заходу потреба не відпала.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 132, 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

У задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 24.05.2024 у справі № 296/4767/24, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали складено: 16.09.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1