Справа № 645/658/23
Провадження № 1-в/645/132/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши подання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про вирішення питання про приведення у відповідність до вимог закону вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.02.2023 року відносно засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

в с т а н о в и в:

На розгляд суду надійшло подання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про вирішення питання про приведення у відповідність до вимог закону вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.02.2023 року відносно засудженої ОСОБА_4 .

Подання обґрунтовано тим, що на обліку Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області з 10.08.2023 перебуває ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджена вироком Фрунзенським районним судом м. Харкова 27 лютого 2023 року за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання вигляді штрафу в розмірі 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн 00 коп, на підставі ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11.07.2023 року замінений на покарання у вигляді громадських робіт строком на 240 (двісті сорок) годин. 09 серпня 2024 року набрав чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Відповідно до вищевказаного вироку ОСОБА_4 вчинила протиправні дії 19.01.2023 та спричинила матеріальну шкоду на суму 2633,00 грн, що є меншим двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженою кримінального правопорушення, що становило 2684,00 грн. У зв`язку з декриміналізацією вчиненого засудженою діяння Немишлянський районний ВФ ДУ «Центр пробації» на підставі ст. 5, ч. 3 ст. 74, п.13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України звернулося до суду з цим поданням.

Учасники справи у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2023 року ОСОБА_4 визнано винною та засуджено за ч 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн 00 коп. Вирок набрав законної сили 08.05.2023 року та був направлений на виконання до уповноваженого органу з питань пробації.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 11.02.2023 року задоволено подання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої 27.02.2023 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 190 КК України та замінено засудженій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання, призначене вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 27.02.2023 року за ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу у розмірі 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000,00 (тридцять чотири тисячі) грн на покарання у вигляді громадських робіт строком на 240 (двісті сорок) годин.

З матеріалів справи та вироку суду вбачається, що подія, за якою було засуджено ОСОБА_4 відбулись 19.01.2023 року, а вартість майна, яким заволоділа остання шляхом обману (шахрайство) становила 2633,00 грн.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Законом № 3886-IX), який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 п. 169.1статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно з п.п.169.1.1. п.169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, відповідно до статті 51КУпАП (в редакції закону станом на 09 серпня 2024 року), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення, тобто станом на 2023 рік, не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2684,00 грн.

Конституційний Суд України в рішенні від 19 квітня 2000 року № 6-рп/2000 (справа про зворотну дію кримінального закону в часі) розтлумачив положення ст. 58 Конституції України щодо зворотної дії у часі кримінально-правової норми, яка пом`якшує або скасовує відповідальність особи, вказавши, що це стосується випадків: коли в диспозиції норми зменшено коло предметів посягання; виключено зі складу злочину якісь альтернативні суспільно-небезпечні наслідки; обмежено відповідальність особи шляхом конкретизації в бік звуження форми вчинення злочину; звужено зміст кваліфікуючих ознак тощо.

Скасування злочинності діяння означає його декриміналізацію. Так, декриміналізація - це скасування кримінального закону, що передбачає кримінальну відповідальність і покарання за конкретне кримінальне правопорушення.

Декриміналізація діяння може здійснюватися такими способами: а) суспільно небезпечне діяння може бути визнане таким, що не є суспільно небезпечним за змістом; б) таким, що не є кримінально протиправним за формою; в) таким, що не є ні суспільно небезпечним за змістом, ні кримінально протиправним за формою.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК (ч. 1 ст. 2 КК України).

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Частиною першою статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу, що визначено положеннями статті 74 КК України.

Пункт 13 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачає, що під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Проте, на час розгляду вказаного подання ухвалою Верховного Суду від 29 серпня 2024 року у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555км24) було передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду питання з приводу застосування зворотної дії в часі закону України про кримінальну відповідальність до осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання чинності Законом № 3886-IX, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII Верховний Суд забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом, висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами під час застосування таких норм права.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 539 КПК Україні клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово.

Судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку (стаття 318 КПК Україні). Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для прийняття процесуальних рішень (частина перша статті 28 КПК Україні).

За змістом п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Враховуючи викладене, з метою непорушення строків розгляду подання, суд відмовляє у задоволенні подання Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області у звязку з передчасністю.

Керуючись ст.ст.3-6, 74, 536, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про вирішення питання про приведення у відповідність до вимог закону вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.02.2023 року відносно засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1