Справа № 347/752/23
Провадження № 1-кс/347/414/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року м.Косів

Слідчий суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря с/з ОСОБА_2 , її адвоката ОСОБА_3 розглянувши скаргу ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження від 09 вересня 2023 року, -

в с т а н о в и л а :

Стислий виклад доводів скарги.

Адвокат ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 звернулася в суд з вищезазначеною скаргою. Вважає оскаржувану постанову незаконною, упередженою, необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню.

Так, органом дізнання належним чином не проведено слідчі дії, зокрема:

- дізнавач додатково не опитала свідків ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , та не відібрала додаткових пояснень в потерпілої ОСОБА_4 ;

- дізнавач повторно не надала належної оцінки епікризу з історії хвороби№75 про перебування ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні в КНП «Кутська міська лікарня» в період з 16.01.2023 року по 25.01.2023 року;

- дізнавача не надала належної оцінки такому доказу як висновок експерта №7, в якому серед іншого зазначено, що інші тілесні ушкодження спричинені не менше ніж від п`ятикратної ударної, ударно-ковзної дії тупих предметів, якими могли бути кулак руки, ноги або інші тупі предмети, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

- дізнавач не вилучила одяг потерпілої ОСОБА_4 з слідами крові на одягу та бійки, та не чинила жодних заходів щодо виявлення та вилучення знаряддя та засобів вчинення кримінального проступку.

Постанова дізнавача мотивована фактично лише поясненнями свідка ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які стверджували що ОСОБА_4 нібито намагалась увійти до їнього будинку, та отримала ушкодження внаслідок свої необережності.

З цих підстав, оскаржувану постанову дізнавача ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 просила скасувати.

Позиція учасників в судовому засіданні.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 вимоги скарги підтримала в повному обсязі, та висловила доводи аналогічні письмовій скарзі.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляла. Однак неявка дізнавача, на переконання слідчого судді, не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши доводи адвоката ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги та матеріали досудового розслідування слідчий суддя доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені слідчим суддею.

Слідчим суддею встановлено, що СД Косівського РВП ГУНП у Івано-Франківській області за заявою ОСОБА_4 розслідувалося кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 січня 2023 року за № 0000008, за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України.

Підставою внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань було звернення ОСОБА_4 від 16 січня 2023 року про те, що 13 січня 2023 року близько 14:00 год. в с. Космач, Косівського району Івано- Франківської області, місцевий житель із своєю дружиною на ґрунті неприязних відносин спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_4 .

Постановою дізнавача СД Косівського РВП ГУНП у Івано-Франківській області ОСОБА_9 від 09 вересня 2023 року повторно було закрито кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284, та ч. 3 ст. 284 Кримінального кодексу України в зв`язку із відсутністю в діях складу кримінального проступку.

Адвокат ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 оскаржує постанову про закриття кримінального провадження, посилаючись на неповноту та необ`єктивність досудового розслідування, оскільки дізнавач не провела необхідних слідчих (розшукових) дій для з`ясування обставин провадження.

Відповідно до ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На слідчого суддю відповідно до норм Кримінального процесуального кодексу України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя перевіряє чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Підстави закриття кримінального провадження визначені ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України, на який посилається дізнавач в оскаржуваній постанові, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кримінального процесуального кодексу України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В постанові дізнавача стверджує, що після скасування постанови про закриття кримінального провадження від 20.02.2023 року дізнавачем додатково було опитано свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_7 . Також дізнавач покликалась на те, що ОСОБА_8 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП за фактом подій що мали місце 13.01.2023 року.

Слідчий суддя зазначає, що за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України відповідальність наступає за умисне легке тілесне ушкодження.

З об`єктивної сторони злочин характеризується вчиненням легкого тілесного ушкодження, що не спричинило таких наслідків, як короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності. Таким тілесним ушкодженням є ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів (синець, подряпина тощо).

Кримінальне провадження вважається закінченим з моменту заподіяння фізичної шкоди.

Суб`єктивна сторона характеризується прямим або непрямим умислом. Якщо умисел винного було спрямовано на заподіяння тяжких тілесних чи середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а в результаті його дій потерпілому було заподіяно лише легкі тілесні ушкодження, вчинене слід кваліфікувати за спрямованістю умислу за відповідними частинами ст. ст. 15 і 121 або 122 Кримінального кодексу України.

Відповідно до оглянутих матеріалів кримінального провадження встановлено, що вищевказаних вимог закону щодо всебічного, повного дослідження усіх обставини кримінального провадження, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яке б не викликало жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення, при проведенні досудового розслідування та при закритті кримінального провадження в повній мірі дізнавачем дотримано не було.

Зокрема з повторного допиту ОСОБА_8 на запитання дізнавача, хто був очевидцем конфлікту, таки відповів: ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 .

Водночас слідчий суддя зауважує, що дізнавачем не було опитано свідка ОСОБА_11 , оскільки матеріали досудового розслідування не містять таких даних.

У своїй постанові дізнавач стверджує, що ОСОБА_10 вирвала палицю в ОСОБА_4 , та захищаючи себе завдала одного удару палицею по голові ОСОБА_4 , на цьому конфлікт був вичерпано. Додаткових свідків чи очевидців події встановити не вдалося. Однак дізнавачем не надано оцінки таким поясненням.

Крім того, дізнавачем не надано належної оцінки твердженням ОСОБА_7 яка надала відповідь: «так, я її зіштовхнула зі сходів в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження, про що я жалію, та щиросердечно каюся».

Слідчий суддя повторно звертає увагу, що в п 1-4 висновку експерта зазначено, що інші тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_4 спричинені не менше ніж від п`ятикратної ударної дії, ударно-ковзної дії тупих предметів, якими могли бути кулак руки, ноги, або інші тупі предмети.

На вказані обставини, дізнавач не звернула належної уваги, та не надала їм обґрунтування в постанові.

Також, суд погоджується з твердженням особи, яка подала скаргу, про те, що дізнавачем неповно проведено досудове розслідування кримінального провадження, зокрема, дізнавач не встановила коло всіх свідків, не допитала належним чином по факту події сусідів, не було проведено огляд місця події, не було проведено відтворення обстановки та обставин події, не вилучено з місця події предмет кримінального правопорушення, не встановлено причинно-наслідковий зв`язок між діянням та наслідком, не надано належної оцінки висновку судового експерта №7.

Таким чином, у постанові дізнавача не в повній мірі наведено належні і достатні мотиви ухвалення процесуального рішення про закриття кримінального провадження, не здобуто та не дано оцінку твердженням, в тому числі й тим, на які покликається скаржник.

Крім того, в останньому абзаці мотивувальної частини постанови, дізнавач повторно покликається на ч. 3 ст. 284 КПК України. Однак слідчий суддя зауважує, що така норма стосується закриття кримінального провадження щодо юридичної особи, в той час як в даному випадку мова йде про кримінальне правопорушення у формі приватного обвинувачення.

За наведених обставин, слідчий суддя дійшов до висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є не обґрунтованою та прийнятою при неповному з`ясуванні всіх обставин справи.

У зв`язку з цим, слідчий суддя погоджується з доводами скаржника, що досудове слідство проведено не в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000008 від 16.01.2023 року за ознаками кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 125 КК України задовольнити.

Постанову дізнавача СД Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 від 09.09.2023 року про закриття кримінального провадження відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000008 від 16.01.2023 року за ознаками кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 125 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1