УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2024 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 29.01.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шахти Ростовської області Російської Федерації, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту, дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 333 КК України за обставинами, що мали місце 29.07.2019 року та 15.11.2019 року.

В судовому засіданні 22.11.2024 року від захисника та обвинуваченого подано клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України за ч. 1 ст. 333 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні обвинувачений вказував про те, що винуватість не визнає, проте йому відомі наслідки закриття кримінального провадження за даних обставин та просить закрити провадження у зв`язку з закінченням строків давності за ст. 333 ч. 1 КК України, звільнивши його від кримінальної відповідальності. Захисник підтримав позицію обвинуваченого.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечував з приводу даного клопотання.

Суд, вислухавши думку обвинуваченого, його захисника, прокурора, роз`яснивши обвинуваченому наслідки закриття провадження за вказаних обставин, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 24 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284288 Кримінального процесуального кодексу України).

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 органом досудового розслідування інкриміновано вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 333 КК України, за наступних обставин: у невстановлений час, але не пізніше 29.07.2019 року з моменту складання акту надання послуг, у генерального директора ХДАВП ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, направлений на порушення порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю - на надання підприємством послуг з додаткових робіт при ремонті та періодичному технічному обслуговуванні літаків АН-74ТК-200, бортовий № 17, заводський № НОМЕР_1 та бортовий № НОМЕР_2 , заводський № НОМЕР_3 (далі - літаки з бортовими номерами 17 та 19) по формі Ф5 з продовження строку служби планера (б.н. 17, б.н. 19), з періодичного технічного обслуговування по формі Ф5К (б.н.17, б.н. 19), які належать ІНФОРМАЦІЯ_2 , без відповідних дозволів Держаної служби експортного контролю України (далі - ДСЕК), висновків чи документів.

Так, 18.09.2019 генеральним директором ХДАВП ОСОБА_3 на адресу ДСЕК України спрямовано листа за № 301/1537 з метою отримання разового дозволу на експорт послуг по продовженню терміну служби планера і двигунів для Міністерства Оборони Туркменістану, тобто через 52 дні з моменту проведення робіт з продовження строку служби планера літака АН-74ТК-200, бортовий № НОМЕР_4 , та 2 дні з моменту початку робіт з продовження строку служби планера літака АН-74ТК-200, бортовий № НОМЕР_2 , але зазначений дозвіл ХДАВП так і не отримало.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправність власних дій, достовірно знаючи, що очолюване ним підприємство не отримувало та не має відповідного дозволу, виконуючи умови міжнародного договору № 004-145/2013/6g від 21.11.2013 та додаткової угоди № 8 від 11.04.2019 до зазначеного договору, звернувся до ДСЕК України з листом № 090/4 від 13.01.2020, в якому прохав припинити розгляд питання з надання Підприємству генерального дозволу (к/к29322700) та разового дозволу (к/к29306600) на експорт товарів (послуг) до Туркменістану відповідно до листа № 301/1537 від 18.09.2019.

Відповідно до акту наданих послуг від 15.11.2019 у відповідності з договором від 21.11.2013 № 004-145/2013/6g та акредитивом від 06.01.2014 № 251NB0601MOT4B, ХДАВП надав, а уповноважені особи зі сторони Туркменістану прийняли послуги, пов`язані з продовженням строку служби планера (б.н. 19) на 2 календарних роки, які надані в період з 16.09.2019 по 15.11.2019.

Також, відповідно до акту наданих послуг від 29.07.2019 у відповідності з договором від 21.11.2013 № 004-145/2013/6g та акредитивом від 06.01.2014 № 251NB0601MOT4B, ХДАВП надав, а уповноважені особи зі сторони Туркменістану прийняли послуги, пов`язані з продовженням строку служби планера (б.н. 17) на 2 календарних роки, які надані в період з 11.06.2019 по 29.07.2019.

Відповідні спеціальні технічні знання, досвід та стаж роботи, професійний і фаховий рівень ОСОБА_3 , дозволяли йому усвідомлювати, що послуги з додаткових робіт при ремонті та періодичному технічному обслуговуванні літаків з бортовими номерами 17 та 19 по формі Ф5 з продовження строку служби планера та двигунів (б.н. 17, б.н. 19), з періодичного технічного обслуговування по формі Ф5К (б.н. 17, б.н. 19), що належить Міністерству оборони Туркменістану, які надавав ХДАВП до Туркменістану є товарами військового призначення та подвійного використання.

При цьому, ОСОБА_3 , будучи службовою особою - генеральним директором ХДАВП, виконав усі дії, які вважав необхідними для проведення вищевказаних робіт та подальшого переміщення літаків з бортовими номерами 17 та 19 через митний кордон України, виконуючи умови міжнародного договору № 004-145/2013/6g від 21.11.2013 та додаткової угоди № 8 від 11.04.2019 до вказаного договору.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», послуги військового призначення - надання іноземним юридичним чи фізичним особам в України або за її межами послуг, у тому числі посередницьких (брокерських), у сфері розроблення, виробництва, будівництва, складання, випробування, ремонту, технічного обслуговування, модифікації, модернізації, експлуатації, управління, демілітаризації, знищення, збуту, зберігання, виявлення, ідентифікації, придбання або використання виробів чи технологій військового призначення, а також надання зазначеним юридичним особам іноземної держави чи її представникам або іноземцям послуг з фінансування таких робіт.

Згідно із ст. 9 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» та ст. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 1807 від 20.11.2003 «Про затвердження порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення», експорт товарів військового призначення має здійснюватися на підставі відповідних дозволів Державної служби експортного контролю України.

Відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_3 № 189/3/142 від 13.01.2020 - послуги з продовженням строку служби планерів літаків з бортовими номерами 17 та 19 у комплектації згідно специфікацій № 74ТК-200-Ш-10Т, № 74ТК-200-Т-Ш-11Т - використовуються у військовій сфері та відповідають опису позиції ML22a (технології, необхідні для виробництва, експлуатації, технічного обслуговування (перевірки), ремонту, капітального ремонту або реконструкції виробів, що підлягають контролю згідно з цим Списком) Списку товарів військового призначення, міжнародні передачі яких підлягають державному контролю, відповідно до Постанови КМУ від 20.11.2003 № 1807 (зі змінами).

Відповідно до листа ДСЕК України № 2329/34-21 від 13.04.2021, за результатами опрацювання відповідних матеріалів, ДСЕК України 17.03.2021 складено протокол № 43/21 про порушення суб`єктом здійснення міжнародних передач товарів - юридичною особою - ХДАВП вимог законодавства в галузі державного експортного контролю.

За наслідками розгляду 12.04.2021 справи стосовно ХДАВП встановлено факт порушення зазначеним Підприємством положень абз. 2 ст. 24 Закону України «Про затвердження порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення». Однак до відповідальності ХДАВП притягнуто не було, у зв`язку із закінченням строку притягнення до відповідальності.

Також, відповідно до висновку експерта Національного наукового центру «Інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України № 7451/1 1701-11705 від 20.05.2021 за результатами проведення товарознавчої експертизи майна і техніки військового призначення та озброєння: за описом, найменуванням та характеристиками послуги по продовженню терміну служби планера літаків АН-74ТК-200, бортовий № НОМЕР_4 , заводський № НОМЕР_1 та бортовий № НОМЕР_2 , заводський № НОМЕР_3 використовуються у військовій сфері та відповідають опису позиції ML22a (технології, необхідні для виробництва, експлуатації, технічного обслуговування (перевірки), ремонту, капітального ремонту або реконструкції виробів, що підлягають контролю згідно з цим Списком) та, відповідно до термінології Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», відносяться до товарів військового призначення, а послуги по продовженню терміну служби двигунів літаків АН-74ТК-200, бортовий № НОМЕР_4 , заводський № НОМЕР_1 та бортовий № НОМЕР_2 , заводський № НОМЕР_3 за умови відсутності документального підтвердження спеціального призначення двигуна типу Д-36 для використання у військовій сфері (рішення на розробку або тактико-технічне завдання на розробку) можливо віднести до товарів подвійного використання, відповідно до термінології Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання».

За змістом обвинувального акту події мали місце не пізніше 29.07.2019 року та відповідно до акту наданих послуг від 15.11.2019 у відповідності з договором від 21.11.2013 № 004-145/2013/6g та акредитивом від 06.01.2014 № 251NB0601MOT4B, ХДАВП надав, а уповноважені особи зі сторони Туркменістану прийняв послуги, пов`язані з продовженням строку служби планера (б.н. 19) на 2 календарних роки, які надані в період з 16.09.2019 по 15.11.2019.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення за ч. 1 ст. 333 КК України є нетяжкими, за яке передбачене максимальне покарання у вигляді позбавлення волі до 5 років.

Згідно ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 5 років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 - 4 ст.49 КК України)

Обставин, що порушують перебіг строків давності судом не встановлено.

Крім того, підсудному ОСОБА_3 під час судового розгляду у судовому засіданні, судом була роз`яснена суть обвинувачення, яка була йому зрозуміла.

При цьому, підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав.

Суд вважає, що невизнання у повному обсязі підсудним ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не має правового значення при вирішенні питання щодо звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі приписів ст. 49 КК України з наступних підстав.

За змістом статей 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Суд зауважує, що відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Тому визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

З огляду на наведене, у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання обвинуваченого, закінчився строк давності, передбачений ч.1 ст. 49 КК України за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

Також, суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав за ч. 1 ст. 333 КК України.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого, з огляду на те, що кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 333 КК України, за яким він обвинувачується є нетяжким та з моменту скоєння злочину минуло більше 5 років, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак його слід задовольнити і звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч. 1 ст. 333 КК України.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності за наявності його згоди буде порушенням права обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Запобіжний засіб у відношенні ОСОБА_3 на час судового провадження не обирався.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

У висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20), зазначено, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Зі змісту ст. 124 КПК України вбачається, що законодавець виділяє обов`язкові умови та підстави для розподілу процесуальних витрат. Такими є: ухвалення обвинувального вироку та наявність на час його ухвалення або прийняття рішення апеляційним судом процесуального статусу обвинуваченого у особи, з якої стягуються витрати; факт понесення процесуальних витрат потерпілим (документально підтверджені процесуальні витрати); залучення експертів стороною обвинувачення, за дорученням слідчого судді або суду.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 вересня 2022 року у справі № 203/241/17, провадження № 51-4251кмо21, постановлення ухвали суду про закриття кримінального провадження щодо особи у зв`язку із звільненням її від кримінальної відповідальності не може вважатися тотожним ухваленню щодо неї обвинувального вироку суду, оскільки це суперечило б засадам презумпції невинуватості та доведеності вини (ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України), а при вирішенні питання про долю процесуальних витрат на проведення експертизи належить виходити із того, хто призначав експертизу та за чиєю ініціативою вона проводилася. Процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, зокрема документально підтверджені витрати на проведення експертизи, необхідно стягувати з особи, відносно якої здійснювалося кримінальне провадження, у разі: 1) ухвалення щодо неї обвинувального вироку; 2) у разі залучення експерта саме стороною захисту. Якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що судова експертиза була проведена за ініціативою органу досудового розслідування.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності та у зв`язку із цим закрито стосовно нього кримінальне провадження, при цьому ініціатором проведення судової експертизи у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, тому відповідно до приписів ч. 2 ст. 122, ст. 124 КПК України витрати на проведення судової експертизи відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 284, 288, 369-372 КПК України, ст.49 КК України,суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 333 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 29.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Речові докази відсутні.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова, протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1