УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 листопада 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000148, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 грудня 2023 року стосовно,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новогригорівка Вознесенського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який не працює, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

-обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.249 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8

обвинувачений ОСОБА_7

захисник ОСОБА_9

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч.1 ст.249 КК України на ч.1 ст.15, ст.249 КК України. Цивільний позов в сумі 289 884грн. на користь держави в особі Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Миколаївської області залишити без розгляду.

Короткий зміст заперечення на апеляційну скаргу

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор просить вирок суду залишити без змін, апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Короткий зміст вироку.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України та звільнено його від покарання. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави в особі Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Миколаївської області матеріальну шкоду, завдану внаслідок спричинення кримінального правопорушення, в сумі 289 884 (двісті вісімдесят дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят чотири) гривні. Стягнуто з ОСОБА_7 витрати на користь держави в сумі 3 823 (три тисячі вісімсот двадцять три) гривні 68 коп. за проведення судової експертизи. Вирішено питання щодо речових доказів.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник вважає, що вина ОСОБА_7 в спричинені істотної шкоди державі на суму 289884 грн. не доведена. На думку захисту, шкода, це є безповоротна втрата , тобто загибель раків. Разом з тим, з відеоролику, який був наданий в суді першої інстанції, всі раки були живими. Якби їх випустили в природне середовище то ніякої реальної шкоди би не було. Вказує, що стороні захисту відомо, що рак річковий може проживати без доступу кисню близько 6-и суток. А як повідомили в ході судового слідства рибінспектори, а саме головний державний інспектор відділу охорони водних біоресурсів « ІНФОРМАЦІЯ_2 » свідок ОСОБА_10 , раки вони повинні були випустити у воду, але їм заборонили працівники поліції. За таких обставин, вважає, що в діях ОСОБА_7 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, як вилов біоресурсів в період нересту, але без настання реальної шкоди.

Звертає увагу, що обвинувачений ОСОБА_7 пояснював, що всі раки були живі. Працівники рибоохорони пообіцяли, що їх тільки перерахують і випустять в річку. Але вони чекали близько трьох годин працівників поліції, а потім пояснили, що працівники поліції заборонили випускати раків у воду. Про те, що раки були живі і без ікри, ОСОБА_7 і ОСОБА_11 фільмували їх на власні телефони. ОСОБА_7 вважає, що якби раків випустили в воду то ніякої шкоди взагалі б не було, проте як вбачається з матеріалів кримінального провадження, раків передали в КУ «Міський геріатричний будинок» м. Нової Одеси , тобто фактично знищили.

Узагальнені доводи заперечення на апеляційну скаргу.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор вважає, що наведені захисником ОСОБА_6 доводи у зазначеній апеляційній скарзі є хибними та не підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами та показами свідків. Вказує, що під час судового засідання всіма дослідженими письмовими доказами та показами свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , доведено вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та встановлено, що останній виконав всі дії, які необхідні для вчинення кримінального правопорушення та довів його до кінця. Встановлено, що ОСОБА_7 видобув 87 особин раків, склав їх у сумку, витягнув на берег та маючи змогу ними розпорядитися сховав останніх після того, як помітив працівників рибоохорони.

Зауважує, що допитана під час судового слідства головний спеціаліст ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_15 пояснила, що раки виловлені під час нересту, їх нормальна життєдіяльність була порушена, через те, що ОСОБА_7 здійснений вилов раків у денний час, коли температура повітря складала +28 градусів Цельсия. Таким чином раки зазнали опік органів дихання, усушування панциру, баротравму органів дихання (постійна зміну тиску під час пірнання), травми та пошкодження панцирів в наслідок збирання та постійного тертя у сумці в наслідок чого були нежиттєздатні навіть після повернення до водного середовища.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та визнано доведеним, що 16.06.2023 року у невстановлений час, у неповнолітнього ОСОБА_7 , який перебував за місцем свого мешкання, був обізнаний про встановлений чинним законодавством порядок здійснення рибного добувного промислу, виник злочинний умисел, направлений на здійснення незаконного добувного промислу на річці Південний Буг, яка протікає в межах АДРЕСА_2 . З метою реалізації злочинного умислу, 16.06.2023 року неповнолітній ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне зайняття рибним промислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного вилову водних біоресурсів без наявного дозволу на вилов, взявши із собою завчасно приготовлення гідро (неопреновий) костюм для підводного полювання, водолазні ласти, маску з дихальною трубкою та ремінь з грузилами, прибув до берегу річки Південний Буг, яка протікає в межах АДРЕСА_2 . В подальшому, на березі річки, одягнувши завчасно приготовлений гідро (неопреновий) костюм для підводного полювання, водолазні ласти, маску з дихальною трубкою, та ремінь з грузилами, пірнув до водойми, де близько 16:20 год., неповнолітній ОСОБА_7 , реалізуючи злочинний умисел на незаконне зайняття рибним промислом, діючи у період заборони вилову річкового раку через нерест, за допомогою гідро (неопренового) костюму для підводного полювання, водолазних ластів, маски з дихальною трубкою та ременя з грузилами, видобув та витяг з річки Південний Буг водні біоресурси, а саме рака річкового у кількості 87 особин, чим заподіяв матеріальну шкоду державі в особі Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області в сумі 289 884 грн., що у сукупності з критеріями добування великої кількості водних ресурсів (87 особин) та виловом в період нересту, становить істотну шкоду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом кваліфіковані за ч.1 ст.249 КК України, які виразилися в незаконному зайнятті рибним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та захисника, на підтримку вимог апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Висновок суду, щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено за обставин наведених у вироку, підтверджений зібраними у справі доказами, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про його винність у вчинені вказаного кримінального правопорушення.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим.

Кваліфікація судом першої інстанції дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1. ст.249 КК України є вірною.

Колегія суддів вважає, що висновок про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, суд зробив на підставі доказів, які він дослідив та оцінив із дотриманням положень ст.94 КПК України. Суд навів у вироку докладні мотиви прийнятого рішення відповідно до вимог ч.3 ст.374 КПК України.

Твердження захисника обвинуваченого про те, що виловом біоресурсів ОСОБА_7 не була заподіяна істотна шкода, так як особини раків, який оглядав дізнавач, були ще живі і саме через те, що раки не були випущені працівниками рибоохоронного патруля назад до р. Південний Буг і була заподіяна шкода, є необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля № 17 від 10.12.2004, під незаконним заняттям рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом (ст..249 КК України) треба розуміти таке вилучення водних живих ресурсів із природного середовища, яке здійснюється з порушенням чинного законодавства, що регулює порядок і умови промислового, любительського, спортивного рибальства, іншого використання водних живих ресурсів. Зокрема, незаконним є промисел, який здійснюється всупереч існуючим правилам: без належного на те дозволу, в заборонений час, у недозволених місцях, із застосуванням заборонених знарядь лову, з перевищенням установлених лімітів чи норм вилову. Під промислом розуміються як один акт добування риби, тварин чи рослин, так і неодноразове вчинення таких дій. Відповідальність за кримінальне правопорушення, передбачений ст. 249 КК, настає лише за умови, що діями винної особи заподіяно істотну шкоду. На те, що шкода є істотною, можуть вказувати, зокрема, такі дані: знищення нерестовищ риби; вилов риби в період

нересту, нечисленних її видів або тих, у відтворенні яких є

труднощі; добування великої кількості риби, водних тварин чи

рослин або риби чи тварин, вилов яких заборонено; тощо. Якщо

внаслідок вчинених дій істотна шкода не настала, винна особа за

наявності до того підстав може нести відповідальність за ч.3 або

ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Допитана в судовому засіданні головний спеціаліст відділу іхтіології державного «Рибоохороного патруля» ОСОБА_15 пояснила суду, що раки ОСОБА_7 були виловлені під час нересту. Зазначила, що рак є нічною твариною, нормальна життєдіяльність якого відбувається за температурі не більше ніж НОМЕР_1 . ОСОБА_7 був здійснений вилов рак у денний час, температура повітря 16.06.2023 року в період з 12:00 до 16:00 год. була +28, а отже при цій температурі відбувається усушування панциру раків та травма інших органів. Крім того рак дихає не атмосферним повітрям, а розчинним у воді киснем. В сумці, куди складались раки, відбувалась зміна тиску та тертя, а отже пошкодження особин раків. Вважає, що в разі, якщо б раки і були випущені назад до водойми, вижило б не більше 3% з них.

Разом з тим, допитаний обвинувачений ОСОБА_7 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, визнав частково та пояснив, що він з ОСОБА_16 та іншими хлопцями приїхали на АДРЕСА_3 , щоб відпочити. В автомобілі в нього та ОСОБА_16 були костюми для підводного полювання. На річці вони вирішили наловити раків та риби, щоб потім їх з`їсти. ОСОБА_7 ловив раки собі та складав у сумку, а ОСОБА_16 збирав раки собі у сумку. Через деякий час вони побачили на горі автомобіль працівників рибоохорони. Тоді ОСОБА_7 та ОСОБА_16 вийшли на берег, сховали сумки до очерету і в цей час до них під`їхали працівники рибоохорони. Обвинувачений та його товариш показали, де знаходяться сумки з раками. Працівники рибоохорони повідомили їм, що випустять раків до річки і порахують лише тих, які не будуть живими. Всі раки були живі і ОСОБА_7 вважає, що працівники рибоохорони повинні були випустити їх до річки, але вони чекали три години до приїзду працівників поліції, а потім працівники поліції заборонили випускати раків до води. Вважає, що його діями шкоди завдана не була і якщо б працівники рибоохорони своєчасно випустили раків до річки, то ніякої шкоди взагалі б не було.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується дослідженими судом доказами та показаннями свідків, які були допитані в ході судового розгляду, а саме: показами свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , висновком експерта №2711/23-27 від 13.09.2023 року, відповідно до якого розмір шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, внаслідок незаконного, вилову водних біоресурсів, а саме річкових раків 87 особин в річці Південний Буг поблизу АДРЕСА_2 становить 289 884 грн. За результатами дослідження наданих на експертизу матеріалів кримінального провадження, завдано істотну шкоду за критеріями добування великої кількості водних біоресурсів та вилов в період нересту (відтворення).

Судом першої інстанції були дослідженими докази, які підтверджують, що ОСОБА_7 було здійснено незаконне зайняття рибним добувним промислом, яке виразилось в незаконному зайнятті рибним промислом, діючи у період заборони вилову річкового раку через нерест, так як відповідно до підп. 5п.4 розділу 4 „ Правил любительського і спортивного рибальства , затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 19 вересня 2022 року №700 забороняється добування (вилов) раків у період їх линьки і виношування ними ікри.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції вважає доведеним, що саме діями ОСОБА_7 , який в період нересту виловив 87 особин раку і була спричинені істотна шкода в сумі 289 884 грн.

Суд першої інстанції згідно з положеннями ст. 337 КПК України всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясував всі обставини кримінального провадження, перевірив їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, які досліджені в судовому засіданні та оцінені з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, які взаємодоповнюються між собою, узгоджуються та підтверджуються у сукупності та яким дана належна оцінка у вироку, у зв`язку з чим дійшов висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, і з таким висновком суду першої інстанції погоджується й колегія суддів.

Крім того врахувавши тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який кримінальне правопорушення вчинив будучи неповнолітнім, не працює, не навчається,за відсутності обтяжуючих покарання обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність звільнити ОСОБА_7 від покарання.

Зважаючи на викладене, рішення суду є законним і обґрунтованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження апелянта не містять правових підстав для зміни або скасування вироку суду в порядку ст. 409 КПК України, в зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції приходить до остаточного висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.376, 405,407, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 грудня 2023 року, стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судд