Справа № 464/6125/24
пр.№ 1-кс/464/1249/24
06 вересня 2024 року м.Львів Сихівський районний суд м.Львова
слідчий суддя ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_4 , 1989.08.19., зареєстрованого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України,
де сторонами виступають з боку:
обвинувачення прокурор ОСОБА_5 ;
захисту - обвинувачений ОСОБА_4 та захисники: ОСОБА_6 та ОСОБА_7
з участю його сторін, -
Слідчий СВ відділу поліції № 2 ЛРУП № 2 ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова з клопотанням, погодженим із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_8 , про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454200 грн. Покликається на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України. Ураховуючи особу підозрюваного та обставини вчинення ним злочинних дій, підозрюваному слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належну поведінку.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, зазначивши про описку у розмірі прожиткових мінімумів доходів громадян і правильним вважати такий як 150, а підозрюваний та його захисники проти такого заперечили, покликаючись на необґрунтованість підозри, неправильність кваліфікації діянь та просять обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши клопотання та матеріали в його обґрунтування, слідчий суддя дійшов наступного висновку з огляду на таке.
Як регламентовано ст.ст.131, 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження,до яких відносяться запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Метою застосування запобіжно го заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно із витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 вересня 2024 року приблизно о 22.30 год невстановлена особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , здійснила незаконне заволодіння транспортного засобу марки «Toyota» номерний знак НОМЕР_1 , 2013 року випуску, чим завдала ОСОБА_9 матеріальних збитків на суму 450000 гривень.
Надані стороною обвинувачення на даному етапі кримінального провадження докази: протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, протокол огляду місця події, протокол допиту потерпілого, договір купівлі-продажу транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, протокол допиту свідка, протокол пред`явлення особи для впізнання, рапорти, речові докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення.
Наведеним спростовується аргументи захисту щодо необґрунтованості підозри та сумніви щодо правильності кваліфікації дій за ч.3 ст.289 КК України, адже під час вирішення питання запобіжного заходу не вирішуються питання винуватості чи невинуватості особи, докази у підтвердження чи спростування певних обставин кримінального правопорушення здобуваються у ході досудового розслідування, яке лише розпочалося. На даний час визначається, що причетність у вчиненні злочину є вірогідною та достатньою для застосування до підозрюваного обмежувального заходу.
Разом із тим у цьому кримінальному провадженні підозрюється у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення: незаконному заволодінні транспортним засобом вартістю 441000 грн, за яке передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років.
Вищенаведені обставини у своєму взаємозв`язку дають підстави для висновку, що підозрюваний зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду, здійснюватиме незаконний вплив на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, вчинятиме нові (інші) кримінальні правопорушення, що зумовлює необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як запобіжний захід, що забезпечить його дієвість. КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак має реальну потенційну можливість їх здійснити в майбутньому.
Відсутність міцних сталих соціальних зв`язків та усвідомлення загрози реального покарання у виді позбавлення волі на значний строк у разі визнання винуватості, конкретні фактичні обставини даного злочину проти безпеки руху, скоєні під час запровадження у країні воєнного стану, що у сукупності підвищують суспільну небезпечність діяння та особи, на переконання слідчого судді свідчать про доцільність застосування підозрюваному виняткового заходу у вигляді тримання під вартою, що зможе запобігти доведеним ризикам та сприятиме забезпеченню виконанню підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження забезпечить його дієвість та сприятиме виконанню завдань кримінального провадження, визначеним ст.2 КПК України. КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак має реальну потенційну можливість їх здійснити в майбутньому.
Щодо покликань прокурора на перешкоджання кримінальному провадженню іншими чином, то такі стороною обвинувачення не доведені, але зазначене в цілому не впливає на вирішення питання запобіжного заходу.
Більш м`які запобіжні заходи домашній арешт чи застава, як просить захист, чи їх незастосування не забезпечать його належної поведінки з урахуванням сукупності наведених ризиків, а безпека суспільства вимагає ізоляції особи, яка з достатньою обґрунтованою ймовірністю здатна завдати істотної шкоди правам і свободам інших осіб, що виправдовує тримання під вартою. Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом (ч.3 ст.183 КПК України).
Ураховуючи відсутність обов`язку суду не визначати заставу за ч.3 ст.289 КПК України, зважаючи на тяжкість злочину проти безпеки руху та даних про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування надано достатні докази на обґрунтування саме застави 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454200 грн. Обставини справи свідчать, що саме такий розмір буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірним для нього, адже, як стверджує сам підозрюваний, має достатній дохід. Перспектива втрати зазначеної суми застави буде для нього необхідним і достатнім стримуючим фактором. У разі внесення підозрюваним суми застави слід покласти на останнього доведені прокурором обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.
Керуючись ст.ст.176-178, 183, 194, 196, 197, 309, 369-372 КПК України,
п о с т а н о в и в :
задоволити клопотання.
Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 04 листопада 2024 року включно із визначенням застави у розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454200 грн.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
У разі внесення застави на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме вказане кримінальне провадження; 2) не відлучатися із м.Львова без дозволу слідчого, прокурора або суду, у провадженні яких перебуватиме зазначене криінальне провадження; 3) повідомляти слідчого, прокурора або суд, в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з потерпілим та особами, які виступають в якості свідків у даному кримінальному провадженні; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Вказані обов`язки діють до 04 листопада 2024 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 9 год 10 вересня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_10