УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 рокуСправа № 495/9330/24
Номер провадження 1-в/495/219/2024

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу з питань пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгороді-Дністровському подання провідного інспектора Білгород-Дністровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 про приведення судового рішення у відповідність до закону,

УСТАНОВИВ:

Провідний інспектор Білгород-Дністровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_7 звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із поданням про приведення судового рішення у відповідність до закону.

Таке подання мотивоване тим, що в Білгород-Дністровському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області з 30.05.2023 перебуває на обліку громадянин ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 289 КК України.

09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі Закон ), встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 грн.) - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Законом підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна (ст. 185, 190, 191 КК України), чим скасовано кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Отже, ОСОБА_8 обвинувачувався в тому, що в кінці березня 2023 року, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів здійснив крадіжку майна, заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1716 гривень. Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 року, на момент вчинення інкримінованого кримінального правопорушення ОСОБА_8 , вартість такого майна не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто в 2023 році ця сума складала 2684 грн. Якщо вартість викраденого майна перевищувала дану суму, то наставала кримінальна відповідальність.

Отже, заволодіння чужим майном шляхом крадіжки вартістю до 2684 грн. на час, до якого відносять інкриміновані ОСОБА_8 діяння, кваліфікувалися за ч. 1 ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки.

У судовому засіданні представник уповноваженого органу з питань пробації подання підтримала, просила його задовольнити, пояснила, що під час іспитового строку засуджений покладені на нього обов`язки виконував належним чином, своєчасно з`являвся на реєстрацію.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечив проти задоволення подання.

Засуджений ОСОБА_5 із поданням також погодився, просив його задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи та вислухавши думку учасників судового розгляду, прийшов до висновку, що таке подання слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 13 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Вироком Біляївського районного суду Одеської області від 10.02.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч. 3, ст. 185, ч. 1 ст. 289 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.2 ст. 185 КК України - у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.289 КК України - у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначенои ОСОБА_5 покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання ОСОБА_5 з випробуванням на 2 (два) роки.

У відповідності до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Розпорядження про виконання вироку Біляївського районного суду Одеської області від 10.02.2023, що набрав законної сили 14.0310.2023 на засудженого разом із копією вироку надійшли на виконання до Білгород-Дністровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області 30.05.2023 та прийнято до виконання.

Відповідно до п. 13 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон), яким ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено в новій редакції відповідно до якої дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - є адміністративно караним.

До 09 серпня 2024 року відповідно до ст. 51 КУпАП адміністративно караним було викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення перевищувала 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян була кримінально караною.

Таким чином, внаслідок набрання чинності вказаним Законом з 09 серпня 2024 року було скасовано кримінальну протиправність діяння за викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становила від 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Кримінального кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

В свою чергу підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України встановлено податкову соціальну пільгу у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Згідно з ч.2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

На переконання суду, унесення згаданих вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що передбачена кримінальна відповідальність.

Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

Повертаючись до обставин вчиненого кримінального правопорушення, необхідно зважити на таке.

ОСОБА_5 засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище;ч. 1 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом..

Водночас ОСОБА_5 кримінальнеправопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК Українивчинене в період з 11.07.2021 по 04.09.2021, вартість викраденого майна, що встановлена за вироком становить 1200 гривень. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_5 вчинене в період з 09.09.2021 по 10.09.2021, вартість викраденого майна, що встановлена за вироком становить 390 гривень.Крім того, 11.09.2021 року, приблизно о 21 годин 30 хвилинОСОБА_5 вчинене кримінальнеправопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, вартість викраденого майна, що встановлена за вироком становить 300 гривень.

Для кваліфікації правопорушення як адміністративного чи кримінального, необхідно виходити з того, що прожитковий мінімум станом на 1 січня 2021 року становив 2270 році, настає, якщо вартість предмета становить 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, тобто 2270 гривень.

З урахуванням положень ст. 5 КК, а також тієї обставини, що вартість викраденого майна на час вчинення кримінального правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, ОСОБА_5 вчинив дрібну крадіжку, за що передбачено відповідальність ст. 51 КУпАП.

Виходячи з наведеного, подання слід задовольнити та звільнити ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Біляївського районного суду Одеської області від 10.02.2023 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, оскільки сукупна сума викрадених коштів є меншою ніж 2270 грн.

Оскільки засуджений підлягає звільненню від покарання, призначеного вироком Біляївського районного суду Одеської області від 10.02.2023 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, то виходячи з вироку він вважається винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України та засудженим до покарання у виді 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненим від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5, 74, 75 КК України, ст.ст. 533, 535, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання провідного інспектора Білгород-Дністровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 про приведення судового рішення у відповідність до закону задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеного вироком Біляївського районного суду Одеської області від 10.02.2023 за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважати засудженим вироком Біляївського районного суду Одеської області від 10.02.2023 за ч.1 ст. 289 Кримінального кодексу України до позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 вважати звільненим від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, із покладенням таких обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області шляхом подачі протягом семи днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Дата оголошення повного тексту ухвали: 21.11.2024 о 16.55 год.

Суддя Ірина БРАТКІВ