Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/1156/24
Провадження №1-кп/523/971/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2024 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

у присутності потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0001500 від 29.10.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лиманське, Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні двоє неповнолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючого неофіційно електриком, за змістом обвинувального акту раніше не судимого.

Зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

Фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України,-

Встановив:

29.10.2023 року приблизно о 3:45 годині, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , у ході раптово виниклого словесного конфлікту на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_6 діючи навмисно, реалізуючи свій злочинний намір спрямований на заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність своїх дій, наніс ОСОБА_6 не менше трьох ударів ножом в область грудної клітини та по одному удару в область лівого передпліччя та лівого суглобу, після чого покинув місце скоєння злочину, тим самим своїми діями спричинивши ОСОБА_6 відповідно висновку судово-медичної експертизи за №1705 від 18.12.2023 року тілесні ушкодження у вигляді: 1) множинних колото-різаних ран задньої поверхні грудної клітки ліворуч, які проникали в ліву плевральну порожнину з ушкодженням лівої легені та супроводжувались потраплянням крові та повітря в плевральну порожнину, які відповідно до п.2.1.3 «й» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя; 2) колото-різаної рани задньої поверхні грудної клітки праворуч, що не проникала в плевральну порожнину, по одній колото-різаній рані в ділянці лівого ліктьового суглобу та лівого передпліччя, які відповідно п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 заявив, що свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст.121 ч.1 КК України не визнає та пояснив, що 29.10.2023 року приблизно о 23:00 годині знаходився у себе вдома за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає з дружиною, двома дітьми та матір`ю. Вийшов на балкон покурити, коли повернувся, побачив, що дружина лежить на полу в кімнаті без свідомості. При її огляді йому здалося, що у неї черепно-мозкова травма, на головібула велика гуля, текла кров. Він став викликати «швидку», але ніхто не приїжджав хвилин 40, тоді він побіг до обласної лікарні, поспілкувався з черговим доктором, який рекомендував йому пройти до «швидкої» в сторону вул. Ж. Кюрі. Він прийшов на підстанцію, побачив лікаря в халаті з журналом, жінку, водія в червоній формі, став питати, що відбувається, що він чотири рази дзвонив до "швидкої", у його дружини кровотеча голови, продиктував адресу, але ніхто не приїхав за його викликом. У відповідь лікар невиразно сказав йому, що ще один наркоман вигадав про дружину. Після обурливих слів потерпілого, він підійшов до нього в притул зі словами, що зовсім «офонаріли», після цього лікар схватив його за груди, став виштовхувати до вхідних дверей, вдарив в область живота, він в свою чергу став чинити опір, щоб його не скинули з крильця, потерпілий ще раз його вдарив, відпихнув на вулицю, далі, як вони впали, не пам`ятає подій. Утрималось в пам`яті, що лежить на спині, постраждалий зверху нього, він бив його спині, наніс 2-3 удари, звідки опинився ніж в руках, не може сказати, задихався під ним, не міг скинути потерпілого з себе, він був тяжкий. Коли лікар перестав його чіпати, він припинив його бити, відштовхнув, підвівся, подивився по сторонам, спустився по сходам. Водій стояв біля машини. Все відбувалося миттєво. Він прийшов додому, дружина лежала в ліжку. На наступний день о 10 ранку співпрацівники поліції його затримали.

Щодо наявності ножа, припустив, що ніж міг знаходитися в його курточці, він працював електриком, може щось і залишив. Коли піднявся, якийсь предмет тримав в руках, але ніж ні у кого не бачив, стверджуючи, що алкогольні напої не вживав.

Вину у скоєнні кримінального правопорушення фактично визнав частково, не заперечуючи, що спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження, 2-3 уразив по його спині, не погоджуючись з пред`явленим обвинуваченням в тій частині, що умисно наносив удари ножом, запевняючи, що перший не нападав на потерпілого, пояснюючи причину свого вчинку спровокованими діями самого ОСОБА_6 , який схватив його, став виштовхувати за двері, вони полетіли вниз; знаходячись у стресовому стані, був вимушений захищатися, щоб лікар перестав його бити, все відбувалося хвилину, не думав, що будуть такі тяжкі наслідки.

Незважаючи на не визнання своєї вини, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України повністю підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, оголошеними та долученими стороною обвинувачення, а також показаннями потерпілого, свідків, дослідження яких було проведено судом у судовому засіданні.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що працює фельдшером на підстанції «екстреної медичної допомоги», розташованої по АДРЕСА_3 . 29.10.2023 року приблизно о 3:00 годині знаходячись на чергуванні, повернувся з виклику, піднявся наверх в кімнату відпочинку, коли почу як до підстанції підійшли невідомі люди, які голосно розмовляли, потім почали бити в залізні двері, вели себе дуже шумно. Розуміючи, що на першому поверсі знаходяться одні жінки, він спустився донизу, побачив ОСОБА_7 з товаришем, які висловлювалися нецензурною бранкою, що робітники «швидкої» не виїжджають на виклики, його жінці погано, повторював одне і те ж саме, від чоловіків відчувався запах перегару, вони поводилися агресивно. Він звернувся до ОСОБА_7 , намагаючись з`ясувати, що трапилося, зупинити, зробив зауваження, щоб не кричав, але ОСОБА_7 не чув його, не реагував на його слова, дістав з задньої кишені ножа та пішов на нього зі словами, що поріже, всіх повбиває. Розуміючи, що позаду нього двері, стіна, що варіантів не багато, в той момент коли ОСОБА_7 кинувся на нього, зробивши декілька кроків в його сторону, він в свою чергу схватив його, обійнявши, звалив з ніг, тримаючи правою рукою, притискуючи до землі, ліг зверху нього, лівою рукою здержуючи руку обвинуваченого з ножом. Коли вони падали, ОСОБА_7 махав руками, наніс йому удари ножом ззаду по спині в частину грудної клітки, відчув приблизно чотири удари, після цього вони скотилися по сходам, підбіг водій «швидкої», відштовхнув обвинуваченого від нього, ніяк не міг вибити ніж з його рук, після чого ОСОБА_7 підвівся та втік. Після сутички усвідомив, що йому погано, не хватало кисню, текла кров, колеги погрузили його в машину та відвезли до лікарні.

Щодо тверджень обвинуваченого, що його побили, дана інформація не відповідає дійсності, ОСОБА_7 ніхто ударів не наносив, у конфлікті приймали участь тільки вони двоє, товариш обвинуваченого, який прийшов з ним, ніяких дій не вчиняв, стояв на сходах, потім втік.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 наполягав на суворій мірі покарання для обвинуваченого.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що потерпілий ОСОБА_6 є її колегою, обвинуваченого до вказаних обставин не бачила, була свідком події яка мала місце 29.10.2023 року. В той день у нічний час доби приблизно о 3:00 годині на підстанцію «швидкої допомоги», яка розташована по АДРЕСА_3 , ввірвалося два агресивно налаштовані чоловіка, які стали грюкати, гатити у двері, на шум вийшов ОСОБА_9 , став цікавитися, що сталося, але у відповідь їх облаяли, потім пояснили, що у дружини чоловіка кровотеча, диспетчера не приймають виклик, суть спілкування була не зрозумілою, їм було роз`яснено, що не знаючи адресу, вони не мають права покидати станцію. ОСОБА_7 гучно в грубій нецензурній формі висловлювався, на що ОСОБА_6 зробив йому зауваження, обвинувачений дістав ніж, вона побачила саме лезо, напав на ОСОБА_6 , який намагався перехопити ситуацію в свої руки, вони разом впали, хто саме був зверху, хто знизу, точно сказати не може, в пам`яті занотувала те, що ОСОБА_6 тримав руку обвинуваченого, до них підбіг водій ОСОБА_10 , який став вибивати ніж з рук ОСОБА_7 , все відбувалося дуже швидко. Перелякавшись, розуміючи, що фізично нічим допомогти не може, побігла до психіатричного відділення за підтримкою. Як припинився конфлікт, як саме були нанесені удари, не бачила. Коли вона повернулася, ОСОБА_6 сидів з пораненнями у спині, 3-4, можливо більше, його доставили до Одеської обласної лікарні до реанімації.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 з впевненістю вказала на обвинуваченого ОСОБА_7 , як на особу, яка була присутня на місці події, стверджуючи, що саме він накинувся на потерпілого з ножом, за механізмом травм, удари можливо було нанести лише зі спини, також вказуючи, що невідомі чоловіки були дуже не адекватні, войовниче себе поводили, принижуючи честь та гідність лікарів, зазначаючи, що люди, які приходять за допомогою, поводять себе по іншому. Коли обвинувачений прийшов на підстанцію, візуально на ньому не було ознак видимих ушкоджень, які б кидалися у очі. З поведінки ОСОБА_7 схоже він був на підпитку або під дією інших препаратів.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що працює водієм на станції «швидкої допомоги», розташованої по АДРЕСА_3 , обвинуваченого до цього випадку не знав, причин оговорювати не має. У минулому році 29.10.2023 року у нічний час знаходився на чергуванні, коли на першому поверсі почув крики, після чого спустився вниз, побачив у формовому одязі фельдшера ОСОБА_6 та двох чоловіків, які гучно висловлювалися нецензурною лексикою. Підійшовши до них поближче, побачив в задньому кармані ОСОБА_7 рукоятку ножа. Будучи пенсіонером МВД, зрозумів, що не обійдеться без конфлікту, тому пішов до автомобілю з метою взяти для захисту якесь знаряддя у руки для знищення ножа, помітив, що неподалік лежала труба, підняв, що попало. В цей момент виявив, що відбувається бійка між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Обвинувачений кидається, ОСОБА_6 намагається взяти його в захват за тулуб, вони вдвох впали на крильце, скотилися зі сходів, їх взаємо положення, хто був зверху, знизу, періодично змінювалося, другий хлопець втік. Побачивши в руках ОСОБА_7 ніж, став його вибивати трубкою, але обвинувачений не випускав ніж, не відомо під дією яких препаратів він перебував, чи був в стані сильного алкогольного сп`яніння, але болю не відчував. Як саме ОСОБА_7 витягував ніж, не бачив. Коли ОСОБА_6 поштрикали ножом, він ослабів, бачив у потерпілого кров на спині, збоку. ОСОБА_7 , углядівши, що збираються люди, втік з ножом з місця події.

Допитана у судовому засіданні за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_11 показала, що ОСОБА_7 є її чоловіком, вони мають двоє неповнолітніх дітей, він гарний батько, утримує сім`ю. Щодо конфлікту, який стався 29.10.2023 року між її чоловіком та потерпілим, пояснити нічого не може, оскільки не була очевидцем. Щодо обставин, які передували цій події пояснила, що впала у ванній, послизнулася, розбила голову, втратила свідомість, чоловік побачивши її, перелякався, дзвонив у «швидку», яка не приїхала, ніякої допомоги не було, що далі він робив, не знає. Стосовно стану здоров`я ОСОБА_7 , вказала, що він довгий час приймав ліки від шлунку, у нього була нестабільна нервова система, при конфлікті, якщо йому щось не подобалося, починав кричати. Чи вживав чоловік у вказаний день алкогольні напої, не бачила, з цього приводу нічого сказати не може. Характеризує чоловіка як не агресивну людину.

- Протоколом огляду місця події від 29.10.2023 року, а саме приміщення приймального відділення КНП «ООКЛ», розташованого по АДРЕСА_4 , де на підлозі було виявлено та вилучено кофту червоного кольору, залишки футболки червоного кольору зі слідами механічного пошкодження та плямами речовини бурого кольору, штани червоного кольору зі слідами речовини бурого кольору з фото таблицею.

- Протоколом огляду місця події від 29.10.2023 року, згідно якого у ході проведення огляду території, розташованої по АДРЕСА_3 , на поверхні плитки сходів були вилучені два змиви речовини бурого кольору.

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.10.2023 року, в ході якого свідок ОСОБА_12 впізнала на фото під номером 4 із чотирьох пред`явлених фотознімків ОСОБА_7 , як особу, яка 29.10.2023 року приходила до приймального відділення КНП «ООКЛ».

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.10.2023 року, в ході якого свідок ОСОБА_10 впізнав на фото під номером 2 із чотирьох пред`явлених фотознімків ОСОБА_7 , як особу, яка 29.10.2023 року перебувала на підстанції «швидкої допомоги» по АДРЕСА_3 та нанесла ОСОБА_6 тілесні ушкодження.

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.10.2023 року, в ході якого свідок ОСОБА_13 впізнала на фото під номером 3 із чотирьох пред`явлених фотознімків ОСОБА_7 , як особу, яка 29.10.2023 року приходила на підстанцію «швидкої допомоги» по АДРЕСА_3 .

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.10.2023 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав на фото під номером 2 із чотирьох пред`явлених фотознімків ОСОБА_7 , як особу, яка 29.10.2023 року знаходилася на підстанції «швидкої допомоги» по АДРЕСА_3 та нанесла йому тілесні ушкодження.

- Протоколом обшуку від 29.10.2023 року, проведеного за місцем фактичного мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено змиви речовини бурого кольору з внутрішнього боку вхідних дверей до квартири АДРЕСА_5 ; шматок медичного бинта, простирадло зі слідами речовини бурого кольору; мобільний телефон марки «Хонор» в корпусі синього кольору; змиви речовини бурого кольору з раковини ванної кімнати; предмет, схожий на ніж, з рукояткою чорного кольору з довжиною леза 13см та рукояткою довжиною 12см; предмет, схожий на ніж, з дерев`яною рукояткою темного-коричного кольору з довжиною леза 12см та довжиною рукоятки 12см; предмет, схожий на ніж, з пластиковою рукояткою світло - коричного кольору, з довжиною леза 12,5 см та рукояткою 11см.

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 26.12.2023 року за участю підозрюваного ОСОБА_7 у присутності понятих, в ході проведення якого було встановлено, що 29.10.2023 року приблизно о 2:30 годині ОСОБА_7 зайшов у приміщення підстанції «швидкої допомоги», розташованої по АДРЕСА_3 , де побачив потерпілого ОСОБА_6 , з яким у нього вийшов словесний конфлікт, в подальшому ОСОБА_6 схопив його за куртку та став виштовхувати на вулицю. Перебуваючи біля вхідних дверей підстанції, їх перепалка переросла у бійку, в ході якої потерпілий впав на підлогу на спину, перевернувся та опинився зверху над ОСОБА_7 , який дістав ніж та правою рукою став наносити удари в область спини потерпілого. Через деякий час скинув з себе потерпілого та покинув місце скоєння злочину.

- Протоколом пред`явлення предмету для впізнання за фотознімками від 1.11.2023 року, в ході якого у присутності понятих потерпілий ОСОБА_6 на фото під номером 3 із чотирьох пред`явлених предметів впізнав предмет, зовні схожий на ніж, яким йому були завдані 29.10.2023 року тілесні ушкодження за адресою: АДРЕСА_3 .

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 15.01.2024 року за участю потерпілого ОСОБА_14 у присутності понятих, в ході проведення якого потерпілий відтворив обставини скоєного ОСОБА_7 кримінального правопорушення відповідно наданих їм показів.

- Висновком судово-медичної експертизи №1567 від 20.11.2023 року відповідно якому, у ОСОБА_7 були виявлені наступні тілесні ушкодження: садно поперекової ділянки справа, садна на правій гомілці, на лівій гомілці, які виникли від дії тупого предмету, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразились, могли бути спричинені 29.10.2023р., дані ушкодження згідно критеріям п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Локалізація ушкоджень доступна для дії як власної, так і сторонньої руки.

- Висновком судово-медичної експертизи за №2025 від 1.12.2023 року відповідно якого кров потерпілого ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютинінами анти-В і супутнім антигеном Н за системою АВО.

Кров підозрюваного ОСОБА_7 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВО.

На двох марлевих тампонах зі змивами, вилучених в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 а знайдена кров людини при встановленні групової приналежності якої виявлені антигени А і Н властиві групі А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н за системою АБО. Таким чином не виключає можливість походження крові на досліджених тампонах від потерпілого ОСОБА_6 . Присутність крові підозрюваного ОСОБА_7 в досліджених об`єктах можлива тільки в якості домішки при наявності у останнього пошкоджень з зовнішньою кровотечою на момент події.

- Висновком судово-медичної експертизи за №2051 від 5.12.2023 року відповідно якого кров потерпілого ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютинінами анти-В з супутнім антигеном Н за системою АВО.

Кров підозрюваного ОСОБА_7 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВО.

На футболці та штанах, наданих на дослідження, знайдена кров людини групи А з ізогемаглютинінами анти-В з супутнім антигеном Н за системою АВО. Таким чином не виключає можливість походження крові на досліджених речових доказах від потерпілого ОСОБА_6 . Присутність крові підозрюваного ОСОБА_7 в досліджених об`єктах можлива тільки в якості домішки при наявності у останнього пошкоджень з зовнішньою кровотечою на момент події.

- Висновком судово-медичної експертизи за №2122 від 5.12.2023 року відповідно якого кров потерпілого ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютинінами анти-В з супутнім антигеном Н за системою АВО.

Кров підозрюваного ОСОБА_7 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВО.

На чоловічих джинсових штанах, футболці, кофті, які належать підозрюваному ОСОБА_7 виявлена кров людини групи А з ізогемаглютинінами анти-В з супутнім антигеном Н за системою АВО, що не виключає її походження від носія даної групової приналежності, у тому числі від потерпілого ОСОБА_6 (у разі походження крові від однієї людини). Походження крові від підозрюваного ОСОБА_7 (носія антигену Н, як основного) можливо тільки у якості домішки, у разі походження крові від двох осіб або більше (при умові наявності пошкоджень з зовнішньою кровотечою на момент події у останнього).

- Висновком судово-медичної експертизи за №2058 від 11.12.2023 року відповідно якого кров потерпілого ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютинінами анти-В з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО.

Кров підозрюваного ОСОБА_7 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВО.

На простирадлі (№1-10), фрагменті бинта (№11), марлевому тампоні зі змивом з раковини ванної кімнати (№12), марлевому тампоні зі змивами з вхідних дверей (№13), вилучених в ході обшуку квартири АДРЕСА_6 , знайдена кров людини. При дослідженні на групову належність виявлені антигени А та Н, а в об`єктах №3,6,11 і ізогемаглютинін анти-В властиві групі крові А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н системи АВО, що не виключає походження крові на вказаних речових доказах від потерпілого ОСОБА_6 (носія антигенів А та Н системи АВО). Походження крові від підозрюваного ОСОБА_7 (носія антигену Н, як основного) можливо тільки у якості домішка, у разі походження крові від двох або більше осіб та при наявності у останнього пошкоджень з зовнішньою кровотечою на момент події.

- Висновком судово-медичної експертизи за №2382 від 8.01.2024 року відповідно якого кров потерпілого ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютинінами анти-В з супутнім антигеном Н за системою АВО.

Кров підозрюваного ОСОБА_7 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВО.

На худі (за постановою светр), вилученого 29.10.2023 року в ході огляду місця події у приміщенні КНП «ООКЛ» у відділенні невідкладної допомоги за адресою: АДРЕСА_4 знайдена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н за системою АВО, що не виключає її походження від потерпілого ОСОБА_6 . Присутність крові підозрюваного ОСОБА_7 - носія антигену Н, як основного, можлива лише у якості домішки, у разі походження крові від двох осіб та при наявності у нього пошкоджень, що супроводжувалися зовнішньою кровотечою на момент події.

- Висновком експерта №405 від 27.12.2023 року з фото таблицею, відповідно якому виявлено пошкодження 1, яке розташоване на передній поверхні лівого рукава у нижній третині, представляє собою наскрізне у формі галочки, має ознаки колото-різаного та могло утворитися крізь проходження через складку одягу в результаті дії клинка, плаского колото ріжучого предмету, що має обушок та лезо при максимальній ширині зануреної частини не більше 1,3см.

Пошкодження 2 розташоване на задній поверхні худі в 18,5см від плечового шва та в 16 см від правого бічного шва, має ознаки колото-різаного та могло утворитися в результаті дії клинка, плаского колюче ріжучого предмету, що має обушок та лезо при максимальній ширині зануреної частини не більше 1,8см.

Пошкодження 3 розташоване на задній поверхні худі в 33см від плечового шва та в 26 см від лівого бічного шва, має ознаки колото-різаного та могло утворитися в результаті дії клинка, плаского колюче ріжучого предмету, що має обушок та лезо при максимальній ширині зануреної частини не більше 1,7см.

Пошкодження 4 розташоване на задній поверхні худі в 37см від плечового шва та в 13 см від лівого бічного шва, має ознаки колото-різаного та могло утворитися в результаті дії клинка, плаского колюче ріжучого предмету, що має обушок та лезо при максимальній ширині зануреної частини не більше 2,2см.

Пошкодження 5 розташоване на задній поверхні лівого рукава в середній третині, має ознаки колото-різаного та могло утворитися в результаті дії клинка, плаского колюче ріжучого предмету, що має обушок та лезо при максимальній ширині зануреної частини не більше 1,5см.

При проведенні експериментальних ушкоджень на худі, які утворені клинком ножа, встановлено, що вони мають схожість за основними груповими ознаками з істинними пошкодженнями на одязі, що не виключає можливість заподіяння колото різаних пошкоджень на одязі клинком наданого ножа.

- Висновком судово-медичної експертизи за №1705 від 18.12.2023 року, відповідно якому у потерпілого ОСОБА_6 виявлені наступні тілесні ушкодження: 1) множинні колото-різані рани задньої поверхні грудної клітки ліворуч, які проникали в ліву плевральну порожнину з ушкодженням лівої легені та супроводжувались потраплянням крові та повітря в плевральну порожнину, які відповідно до п.2.1.3 «й» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя; 2) колото-різані рани задньої поверхні грудної клітки праворуч, що не проникала в плевральну порожнину, по одній колото-різаній рані в ділянці лівого ліктьового суглобу та лівого передпліччя, які відповідно п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дані ушкодження утворилися від неодноразової ударної дії колюче ріжучого предмету, яким міг бути клинок ножа при його зануренні в тіло. За даними судово медичного огляду кількість травматичних впливів на тіло громадянина ОСОБА_6 було не менше 5.

Характер та локалізація колото-різаних ран нехарактерні для само спричинення їх власною рукою. Характер ушкоджень виключає можливість їх спричинення при падінні з висоти власного росту на площину (тупий предмет). Наявні ушкодження могли бути заподіяні 29.10.2023р., можливо в єдиний часовий період.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення вважала достатнім, відмовившись від допиту свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування, оскільки дані свідки не були очевидцями подій, є працівниками лікарні, за обставинами злочину нічого суттєвого повідомити не можуть, а тільки надати загальні відомості щодо приходу обвинуваченого до медичного закладу, їх покази не є основними, тому необхідності в їх допиті на думку сторони обвинувачення не вбачається. Сторона захисту не наполягала на допиті вказаних свідків, у зв`язку з чим суд дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 не проводив.

Разом з цим, аналізуючи досліджені матеріали кримінального провадження, вислухав пояснення учасників процесу, суд критично відноситься до показів обвинуваченого з точки зору ОСОБА_7 в тій частині, що він не мав умислу на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, оскільки дана позиція сторони захисту спростовується дослідженими та оголошеними у судовому засіданні доказами, пояснення обвинуваченого суперечать детальним та послідовним поясненням потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , які у судовому засіданні не сумніваючись прямо вказали на обвинуваченого, як на чоловіка, який перебував в місці та часу вчинення кримінального правопорушення, спровокував конфлікт, в ході якого наніс потерпілому тілесні ушкодження ножом.

В правдивості свідчень потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , які є вичерпними, узгоджуються між собою та не мають розбіжностей, у суду не виникає сумнівів.

Вибіркова пам`ять ОСОБА_7 , де він добре пам`ятає конфлікт, який виник між ним та потерпілим та інші дріб`язкові деталі обставин, але чомусь не може згадати звідки у нього у руках опинився ніж та як потерпілому наносив поранення, при цьому дивним чином чітко вказуючи, що потерпілий перший наніс йому удар, судом розцінюється як примітивний спосіб захисту, який у даному випадку не діє на користь обвинуваченого.

Аргументи обвинуваченого ОСОБА_7 , які він висловив під час судового розгляду, що не він був призвідником, нібито потерпілий перший почав конфлікт, є непереконливою, та не знайшла свого підтвердження під час судового провадження і розцінюються судом як спроба уникнути кримінальної відповідальності та суворого покарання, передбаченого санкцією статті.

Разом з цим, посилання захисту на емоційний стан ОСОБА_7 заслуговує на увагу, проте суд вважає за необхідне зауважити, що ніхто не заперечує нервової поведінки обвинуваченого, яка викликана ніяк не душевним хвилюванням, а як вбачається іншими причинами, пов`язаними зі шкідливими звичками, які викликають збуджену ситуацію. При цьому дружина обвинуваченого, яка була допитана у судовому засіданні підтвердила той факт, що її чоловік тривалий час приймав ліки від шлунку, коли йому щось не подобалося, становився дратівливим, нервовим, починав кричати, що характеризує ОСОБА_7 як неурівноважену людину, яка будь-яким способом намагається себе вигородити, інтерпретуючи події на свій розсуд, виставляючи себе в якості жертви, на яку, як він згадав, під час досудового роздування чинили психологічний тиск, однак під час досудового розслідування будь-яких скарг, заяв з цього приводу від нього не надходило. Крім того, зважаючи на надані стороною обвинувачення медичні довідки, ОСОБА_7 на обліку в медичних закладах щодо розладу поведінки не спостерігався.

Доводи захисту, що передісторія виклику «швидкої» для дружини ОСОБА_7 мала місце, судом приймаються до уваги, але суд вважає за необхідне зауважити, що згідно наданої захисником відповіді на адвокатський запит за №1354 від 4.06.2024 року слідує, що на лінію оператора «103» 29.10.2023 року телефонував чоловік, якій не назвав свого прізвища, який в грубій формі з використанням ненормативної лексики вимагав надіслати бригаду «швидкої» для жінки, але в розмові з диспетчером, жінка якій передали слухавку та якій нібито була потрібна допомога, запевнила відмовившись, що не потребує медичної допомоги, тобто під час судового провадження однозначно було встановлено, що ОСОБА_7 сам собі накрутив обставини щодо допомоги для дружини, продовжуючи нав`язливий розвиток подій, що призвело до тяжких наслідків. Те, що обвинувачений знаходився в агресивному стані підтверджується показами усіх свідків, його зухвала гучна поведінка з нецензурною лексикою на адресу лікарів, наявність ножа, який був при ньому та який зі слів обвинуваченого раптом з`явився з нізвідки під час сутички з потерпілим, неодноразове застосування знаряддя спричинення тілесних ушкоджень, його цинічна поведінка після скоєння злочину, відповідно якої виходячи з його показів, він оглядівся по сторонам та пішов з місця події, в сукупності викладені факти на переконання суду безперечно свідчать про наявність у нього умислу та не позбавляють ОСОБА_7 усвідомлювати хід подій, що також підтверджується протоколом медичного огляду ОСОБА_7 за №001158 від 29.10.2023 року, за змістом якого стан свідомості та орієнтації у нього не порушені.

Висунута наприкінці судового слідства версія обвинуваченого, що потерпілий «сам себе міг потикати»; суперечить висновку судово-медичної експертизи за №1705 від 18.12.2023 року, у достовірності якої у суду не викликає сумнівів та в якій чітко викладені вичерпні відповіді на поставлені питання, а саме зазначено, що «характер та локалізація колото-різаних ран нехарактерні для само спричинення їх власною рукою. Характер ушкоджень виключає можливість їх спричинення при падінні з висоти власного росту на площину (тупий предмет). Наявні ушкодження могли бути заподіяні 29.10.2023р., можливо в єдиний часовий період».

В достовірності висновків експертиз у суду також не виникає сумнівів, у зв`язку з чим суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору достатності та взаємозв`язку, визначає їх допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України, є чіткими, переконливими, узгодженими між собою, будь яких істотних порушень діючого законодавства не виявлено.

Таким чином викладені в сукупності обставини спростовують позицію сторони захисту щодо недоведеності вини обвинуваченого, дане припущення захисту та бачення ситуації є не спроможним, навпаки доводить обґрунтованість висунутого ОСОБА_7 обвинувачення.

За змістом положень ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Будь-яких даних, які б свідчили про недопустимість доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази суд приходить до висновку про їх достатність, належність і допустимість, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.

На думку суду, стороною обвинувачення надано достатньо доказів винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні умисного злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України в об`ємі пред`явленого обвинувачення відповідно вимог ст.337 ч.1 КПК України.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 своїми діями скоїв умисний злочин, передбачений ст.121 ч.1 КК України та його дії правильно кваліфіковані за ознаками, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння та його вина повністю доказана.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КПК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме приймає до уваги характер та ступінь тяжкості, суспільну небезпечність, мотивацію вчиненого ним діяння, дані про особу обвинуваченого, те, що відповідно довідки УІТ ГУНП в Одеській області, датованої 30.10.2023 року, долученої стороною обвинувачення до матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, разом з цим обвинувачений має постійне місце проживання, де мешкає разом з родиною, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, працював, хоча неофіційно, задовільно характеризується, що знайшло своє документальне підтвердження у ході судового засідання, також суд враховує поведінку обвинуваченого під час проведення судового провадження з якої вбачається відсутність щирого каяття, думку потерпілого щодо призначення ОСОБА_7 міри покарання, пов`язаної з позбавленням волі.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст.66 КК України судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, передбаченої ст.67 п.13 КК України, судом встановлено вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Результати висновку медичного огляду ОСОБА_7 за №001158 від 29.10.2023 року, де вказано, що він тверезий, судом не приймаються, оскільки в протоколі зазначений час обстеження 29.10.2023р. о 23:57 годині, 30.10.2023р. 0:31 год., тобто пройшла майже доба від часу вчинення інкримінованого ОСОБА_7 злочину.

Крім цього, вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що під час досудового розслідування здійснювалось безкоштовне залучення експертів для проведення судово-медичних експертиз, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Також з огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням наданих до суду матеріалів з`ясовано, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучалися речові докази, вилучених в ході огляду місця події від 29.10.2023р. та в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 , а саме кофта червоного кольору, залишки футболки червоного кольору зі слідами механічного пошкодження та плямами речовини бурого кольору, штани червоного кольору, чоловічі джинси синього кольору зі слідами речовини бурого кольору, змиви речовини бурого кольору з внутрішнього боку вхідних дверей до квартири АДРЕСА_5 ; шматок медичного бинта, простирадло зі слідами речовини бурого кольору; мобільний телефон марки «Хонор» в корпусі синього кольору; змиви речовини бурого кольору з раковини ванної кімнати; предмет, схожий на ніж, з рукояткою чорного кольору з довжиною леза 13см та рукояткою довжиною 12см; предмет, схожий на ніж, з дерев`яною рукояткою темного-коричного кольору з довжиною леза 12см та довжиною рукоятки 12см; предмет, схожий на ніж, з пластиковою рукояткою світло - коричного кольору, з довжиною леза 12,5 см та рукояткою 11см., які упаковані до пактів з підписами понятих, які передані до камери схову при відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, після набрання вироком чинності підлягають знищенню.

Речові докази - СD-R диски з відеозаписами огляду місця події від 29.10.2023р., протоколами проведення слідчих експериментів від 26.12.2023р., 15.01.2024р. суд вважає за необхідне зберігати в матеріалах судового кримінального провадження - справа №523/1156/24 (Пр.№1-кп/523/971/24).

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_6 в ході досудового розслідування та під час судового провадження не пред`являвся. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити потерпілому положення ст.128 ч.7 КПК України відповідно до яких особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , з урахуванням санкції ч.1 ст.121 КК України, оцінюючи обставини, спосіб та мотивацію вчиненого злочину, характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку скоєного діяння, яке відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину, враховуючи особу ОСОБА_7 , який у судовому засіданні фактично вину визнав частково, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, разом з цим суд приймає до уваги наявність постійного місця мешкання, міцних соціальних зв`язків, утриманців, тяжких наслідків, також суд враховує поведінку обвинуваченого під час судового провадження з якої не вбачається розкаяння, лише бажання уникнути кримінальної відповідальності, суд дійшов до переконання, що міра покарання у вигляді позбавлення волі є необхідною та достатньою для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нового злочину з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції, яка діє на час ухвалення вироку, тобто з розрахунку один день попереднього ув`язнення одному дню позбавлення волі.

Разом з цим суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування та судового провадження відносно ОСОБА_7 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали суду припиняє свою дію 3.10.2024 року.

Оцінюючи у сукупності вищевикладені доводи, враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченому міри покарання пов`язаної з позбавленням волі, суд вважає за доцільне до набрання вироком законної сили застосований відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

З метою не погіршення становища обвинуваченого суд вважає за необхідне за наслідком судового провадження, зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення з 29.10.2023 року (відповідно протоколу затримання особи від 29.10.2023р.)

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.100, 183, 369-371, 373-374, 394-395 КПК України, -

Ухвалив:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, призначивши йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Строк відбування основного покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту фактичного затримання та взяття під варту, тобто з 29.10.2023 року (відповідно протоколу затримання особи від 29.10.2023р.)

Речові докази, долучених до матеріалів кримінального провадження - кофту червоного кольору, залишки футболки червоного кольору зі слідами механічного пошкодження та плямами речовини бурого кольору, штани червоного кольору, чоловічі джинси синього кольору зі слідами речовини бурого кольору, змиви речовини бурого кольору з внутрішнього боку вхідних дверей до квартири АДРЕСА_5 ; шматок медичного бинта, простирадло зі слідами речовини бурого кольору; мобільний телефон марки «Хонор» в корпусі синього кольору; змиви речовини бурого кольору з раковини ванної кімнати; предмет, схожий на ніж, з рукояткою чорного кольору з довжиною леза 13см та рукояткою довжиною 12см; предмет, схожий на ніж, з дерев`яною рукояткою темного-коричного кольору з довжиною леза 12см та довжиною рукоятки 12см; предмет, схожий на ніж, з пластиковою рукояткою світло - коричного кольору, з довжиною леза 12,5 см та рукояткою 11см., які упаковані до паперових пактів з підписами понятих, які знаходяться в камері схову при відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області - знищити.

Виконання вироку в даній частині покласти на ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, який безпосередньо займався розкриттям злочину.

Речові докази - СD-R диски з відеозаписами огляду місця події від 29.10.2023р., протоколами проведення слідчих експериментів від 26.12.2023р., 15.01.2024р. - зберігати в матеріалах судового кримінального провадження - справа №523/1156/24 (Пр.№1-кп/523/971/24).

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1