Провадження № 1-кс/592/7232/24
УХВАЛА

25 жовтня 2024 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором ОСОБА_6 , про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0001109 від 12.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий просить накласти арешт на майно вилучене під час обшуку на підставі ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду міста Суми транспортного засобу ВАЗ 217030, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_3 та яким користується ОСОБА_7 , а саме: автомобіль ВАЗ 217030, д.н.з. НОМЕР_1 ; наручний годинник «Lunch» із шкіряним ремінцем із пошкодженнями.

Своє клопотання, погоджене з прокурором, слідчий обґрунтовує тим, що здійснює досудове розслідування по факту крадіжки. Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 09.40 по 11.00 год. 11.04.2024 невстановлена особа, шляхом віджиму металопластикового вікна проникла до житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно, в умовах воєнного стану, здійснила крадіжку грошових коштів у сумі 1 000 доларів, 7 000 грн та золотих прикрас, чим завдала матеріальної шкоди ОСОБА_8 .. У ході оперативно-розшукових заходів встановлено, що до скоєння вказаного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_7 ..

19.10.2024 на підставі ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду міста Суми ОСОБА_9 проведено обшук транспортного засобу легкового автомобіля ВАЗ 217030, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_3 та яким користується ОСОБА_7 .. У ході обшуку транспортного засобу було вилучено наступне: автомобіль ВАЗ 217030, д.н.з. НОМЕР_1 ; наручний годинник «Lunch» із шкіряним ремінцем із пошкодженнями.

19.10.2024 постановою слідчого вказане майно було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. У слідства є підстави вважати, що вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення або може містити інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий в судове засідання не з`явився.

Власник майна заперечувала проти клопотання. Свої заперечення мотивувала тим, що вилучене належить їй. Вона немає відношення до подій, а вилучений транспортний засіб їй необхідний для забезпечення потреб сім`ї, малолітніх дітей.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 заперечував проти клопотання, вважав, що відсутні законні підстави для накладення арешту на майно. Клопотання слідчого не містить належного обґрунтування згідно закону.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали провадження, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Аналізуючи зміст наведених положень Кодексу слід дійти висновку, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження. При цьому арешт майна застосовуються з метою збереження доказів, якщо існують обставини, які підтверджують, що без їх застосування докази можуть бути втрачені.

Натомість подане клопотання та надані матеріали провадження не містять відомостей які вказують, що вилучені речі зберегли сліди злочину, чи є знаряддям вчинення тощо. Тобто у клопотанні та наданих матеріалах відсутні будь-які підстави вважали, що вилучені речі є доказами.

У своєму клопотання слідчий не довів необхідність арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України. Відтак відсутні підстави для збереження доказів.

Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Ураховуючи зазначене немає підстав для вжиття заходів кримінального провадження слідчим суддею у виді арешту майна, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасове вилучене майно повертається за ухвалою слідчого судді у разі відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 132, 167, 196, 170-173 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0001109 від 12.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Повернути ОСОБА_3 автомобіль ВАЗ 217030, д.н.з. НОМЕР_1 ; наручний годинник «Lunch».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційної суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1