справа № 274/5506/24
провадження № 1-кс/0274/1548/24

У Х В А Л А
29.08.2024 року м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_2 про передачу арештованого майна на відповідальне зберігання під розписку -
в с т а н о в и в:
28.08.2024 р. на офіційну електронну адресу Бердичівського міськрайонного суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про передачу арештованого майна на відповідальне зберігання під розписку, яке не підписане електронним підписом.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, дійшов висновку про його повернення з додатками заявникові, виходячи з наступного.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності клопотань. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.
Враховуючи положення закону, до початку розгляду скарги слідчий суддя повинен переконатися, що клопотання подане саме особою, яка має таке право.
Між тим, вбачається, що встановити особу, яка подала клопотання, неможливо, оскільки воно подане не в письмовій формі, а у виді електронного документу та не підписане заявником у порядку, передбаченому для підпису електронних документів.
Подання до суду клопотання в електронному вигляді не звільняє особу від обов`язку дотримуватися правил, за якими мають подаватися такі документи.
Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Положення статті 6 Закону встановлюють, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Згідно з приписами ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".
Згідно із ст.ст. 3, 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами-суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі.
Електронний підпис, відповідно до визначення, що міститься в пункті 12 частини 1 статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» - це електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.
Таким чином, електронний цифровий підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора цього документа іншими суб`єктами електронного документообігу.
Відповідно до ч. 4 ст.18 Закону України «Про електронні довірчі послуги», кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.
Положення КПК України не містять норм про можливість подачі до суду процесуальних документів в електронній формі, зокрема, у форматі WORD, JPG або PDF, шляхом їх надіслання на електронну пошту, проте не виключається подання клопотання за правилами КПК України та скріпленого електронним цифровим підписом (ЕЦП), з урахуванням положень Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».
Надсилання клопотання у електронному вигляді без його скріплення електронним цифровим підписом на офіційну електронну адресу (електронну поштову скриньку) суду не є, за наведених обставин, належним способом звернення до суду.
До клопотання, направленого від імені ОСОБА_2 на електронну поштову скриньку суду, не долучено будь-яких даних, необхідних для встановлення статусу особи, яка його подала, а саме клопотання не містить електронно-цифрового підпису, що унеможливлює ідентифікацію цієї особи, як суб`єкта звернення із клопотанням.
Будь-які інші вкладення, зокрема, файл з підтвердженням наявності у заявника ЕЦП, відсутні, що підтверджується також актом відповідального працівника суду від 28.08.2024 р. про відсутність накладення електронного цифрового підпису.
За таких обставин слідчий суддя позбавлений можливості перевірити право особи, яка подала клопотання про передачу арештованого майна на відповідальне зберігання під розписку, оскільки з клопотання та доданих документів неможливо встановити, що воно подане особою, яка не підтвердила свої повноваження на його подання.
Окрім того, зі змісту клопотання встановлено, що ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду від 05.07.2024 р. був накладений арешт на автопоїзд у складі сідлового тягача «MAN TGX 18.480», д.н.з. НОМЕР_1 , у складі з напівпричепом марки «Krone SDP 27», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого являється ОСОБА_2 , які заявник просить передати йому на відповідальне зберігання.
Однак, до клопотання не долучено, як доказ, копію ухвали слідчого судді про накладення арешту на зазначене майно, на яку посилається заявник у своєму клопотанні.
Також слідчий суддя звертає увагу на положення ч. 1 ст. 174 КПК України, відповідно до якої підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Однак, зі змісту клопотання встановлено, що заявник не просить скасувати арешт з належного йому майна (повністю або частково), а передати арештоване майно на відповідальне зберігання під розписку. Викладена у клопотанні вимога не передбачена нормами чинного КПК України.
Враховуючи ряд суттєвих недодіків, які містяться у поданому клопотанні, відсутністю належних та необхідних доказів, потрібних під час розгляду клопотання, слідчий суддя невзмозі в рамках розгляду цього клопотання надати обґрунтовану оцінку обставинам, викладених у клопотанні.
За встановлених обставин, клопотання підлягає поверненню заявникові.
Керуючись ст. 174, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
Повернення клопотання не позбавляє особу права на повторне звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1