ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

18 липня 2024 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, яке вилучено під час огляду 17.07.2024, в рамках кримінального провадження № 0000531 внесеного до ЄРДР 09.07.2024, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000531 від 09.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 будучи службовою особою з використанням службового становища одержав неправомірну вигоду за вчинення в інтересах ОСОБА_5 дій за наступних обставин.

Так, молодший сержант ОСОБА_4 25.09.2023 призначений на посаду начальника стрільбища полігону військової частини НОМЕР_1 наказом командира військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до вимог статей 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Згідно примітки 1 до статті 364 Кримінального кодексу України службовими особами у статтях 364, 368, 368-5, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відповідно примітки 1 до статті 425 Кримінального Кодексу України під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Таким чином начальник стрільбища полігону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 являється військовою службовою особою.

Згідно вимог ч. 12 ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно з законодавством.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України молодший сержант ОСОБА_4 вирішив стати на злочинний шлях та вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Наприкінці червня 2024 року, ОСОБА_4 , перебуваючи на території Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону за адресою: АДРЕСА_1 зустрів військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України молодшого сержанта ОСОБА_5 , який проходив лікування та запропонував допомогу при вирішенні питання щодо проходження військової служби у поліпшених умовах під його підпорядкуванням у військовій частині НОМЕР_1 , а також діючи з прямим умислом, корисливим мотивом та з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій висловив ОСОБА_5 кримінально-протиправну вимогу в наданні неправомірної вигоди в розмірі 3000 доларів США за видачу рекомендаційного листа з військової частини НОМЕР_1 .

Вважаючи вимогу начальника стрільбища полігону військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_4 про надання йому неправомірної вигоди кримінально-протиправним, ОСОБА_5 08.07.2024 звернувся до правоохоронних органів із письмовою заявою про вчинення кримінального правопорушення, та у подальшому діяв під їх контролем, з метою перевірки дійсності намірів останнього на отримання неправомірної вигоди.

11.07.2024 о 13:22, перебуваючи в АДРЕСА_2 , поблизу медичної установи військової частини НОМЕР_4 , ОСОБА_4 у ході особистої зустрічі з ОСОБА_5 , який був залученим до конфіденційного співробітництва та діяв під контролем правоохоронних органів, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на вимагання та отримання неправомірної вигоди, висловив ОСОБА_5 , кримінально-протиправну вимогу, спрямовану на одержання неправомірної вигоди у розмірі 3000 (три тисячі) доларів США, яку ОСОБА_5 повинен передати йому.

У подальшому 16.07.2024 приблизно о 16:52 ОСОБА_4 , являючись службовою особою, перебуваючи в АДРЕСА_2 поблизу медичної установи військової частини НОМЕР_4 , ОСОБА_4 у ході особистої зустрічі з ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, корисливим мотивом та з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки отримав від ОСОБА_5 раніше обумовлену суму неправомірної вигоди у розмірі 3000 доларів США, за учинення ним, в інтересах ОСОБА_5 , дій з використанням службового становища, а саме за видачу рекомендаційного лсита з військової частини НОМЕР_1 .

Після чого, об 16 годині 52 хвилин, цього ж дня, громадянина ОСОБА_4 затримано правоохоронними органами у порядку ст. 208 КПК України, а предмет неправомірної вигоди вилучено.

У ході проведення огляду місця події від 17.07.2024 за участю ОСОБА_5 вилучено:

рекомендаційний лист (відношення) на 1 арк., від 16.07.2024 № 1619/940/31516 на ім`я ОСОБА_5 за підписом командира в/ч НОМЕР_5 .

Вище вказані предмети дають можливість встановити обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також інші обставини, що мають значення для провадження. У зв`язку з цим слідчим у кримінальному провадженні 16.07.2024 винесено постанову про визнання вказаного майна речовими доказами по кримінальному провадженні.

Арешт вказаних речей, необхідний для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

З огляду на викладене, керуючись ст. 40, 93, 100, 132, 159, 168, 170, 171, 237, 110, 234, 236 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явився, завчасно подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В рамках кримінального провадження № 0000531 від 09.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, під час проведення огляду виявлено та вилучено майно, яке є предметом кримінального правопорушення.

З огляду на вищенаведене, а також враховуючи те, що майно, яке було вилучене під час огляду є предметом кримінального правопорушення, може бути використаний як доказ під час досудового розслідування кримінального провадження, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження вказаного майна на час досудового розслідування та забезпечення схоронності даного майна, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 174, 175 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено під час огляду 17.07.2024, в рамках кримінального провадження № 0000531 внесеного до ЄРДР 09.07.2024, а саме:

рекомендаційний лист (відношення) на 1 арк., від 16.07.2024 № 1619/940/31516 на ім`я ОСОБА_5 за підписом командира в/ч НОМЕР_5 .

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Арешт майна може бути скасований підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, законним представником, іншим власником або володільцем майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, за їх клопотанням до суду про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_6