ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 577/5842/23 Номер провадження 11-кп/814/1516/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора захисника обвинуваченоїОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000115 за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_7 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 лютого 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Магдебург Федеративної Республіки Німеччина, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , громадянка України, з середньою освітою, незаміжня, несудима,

визнана винуватою та засуджена за ч.1 ст.436-2 КК України на 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Вирішене питання про речові докази.

Згідно з вироком, ОСОБА_8 визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

У невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 02 липня 2022 року у обвинуваченої ОСОБА_8 , яка звинувачувала українську владу в розв`язуванні та ескалації конфлікту між Україною та Російською Федерацією, виник умисел на виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, глорифікацію осіб, які здійснювали таку збройну агресію шляхом схиляння іншої людини до своєї позиції під час особистого спілкування.

02 липня 2022 року о 13 год. 29 хв. обвинувачена, перебуваючи у м. Конотоп Сумської області, спілкуючись по мобільному телефону «Xiaomi Redmi Note 7» ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 з абонентського номеру НОМЕР_3 з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, яка використовувала абонентський номер НОМЕР_4 , виправдовувала, визнавала правомірною збройну агресію Російської Федерації проти України, глорифікувала осіб, які здійснювали таку збройну агресію.

В апеляційній скарзі захисник просить змінити вирок суду та пом`якшити призначене підзахисній покарання, застосувавши положення ст.75 КК України.

При цьому зазначає, що ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря-нарколога чи психіатра не перебуває, має незадовільний стан здоров`я, є особою з інвалідністю, має матір пенсійного віку, яка хворіє.

Наголошує на відсутності будь-яких наслідків через вчинення обвинуваченою інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Вважає, що місцевий суд призначив обвинуваченій покарання всупереч висновку органу пробації, не обґрунтувавши мотиви, з яких відкинув викладені у досудовій доповіді дані.

Зауважує, що кримінальне провадження розглянуто без присутності обвинуваченої в судовому засіданні та без з`ясуванння її ставлення до обвинувачення.

За змістом апеляційної скарги ОСОБА_8 не погоджується з вироком суду та зазначає про наявність ряду порушень з боку органу досудового розслідування та суду.

Заперечує вчинення нею дій щодо виправдовування збройної агресії Російської Федерації.

Вказує, що не переховувалась від органу досудового розслідування чи суду, оскільки офіційно працевлаштована.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої та її захисника на підтримання доводів апеляційних скарг, думку прокурора про законність та обґрунтованість судового рішення, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до такого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч.1 ст.412 цього Кодексу істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.

Відповідно до п.3 ч.2 вказаної статті судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 323 чи статтею 381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою.

Приписами ч.3 ст.21 КПК України передбачено, що кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 22 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 330 КПК України якщо обвинувачений порушує порядок у залі судового засідання або не підкоряється розпорядженням головуючого у судовому засіданні, останній попереджає обвинуваченого про те, що в разі повторення ним зазначених дій його буде видалено з зали судового засідання. При повторному порушенні обвинуваченим порядку судового засідання він може бути видалений за ухвалою суду з зали засідання тимчасово або на весь час судового розгляду. Якщо такий обвинувачений не представлений захисником, суд зобов`язаний залучити захисника для здійснення захисту за призначенням і відкласти судовий розгляд на строк, необхідний для його підготовки до захисту.

При цьому, передбачене законом право головуючого видалити обвинуваченого з зали судового засідання на весь час судового розгляду можливе лише в тому разі, якщо він своєю поведінкою грубо чи систематично порушує порядок у судовому засіданні або не підкоряється розпорядженням головуючого судді і перешкоджає подальшому розгляду справи.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані не були.

З журналу та технічного запису судового засідання Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 січня 2024 року видно, що під час судового розгляду кримінального провадження №0000115 стосовно ОСОБА_8 за ч.1 ст.436-2 КК України, після відкриття судового засідання та з`ясування в учасників провадження питання щодо наявності відводів складу суду, обвинувачена зазначила, що не довіряє складу суду, перебивала головуючого, прохала у нього документи, що підтверджують повноваження на здійснення судочинства.

При цьому суд, зробивши зауваження, відразу ухвалив рішення про видалення ОСОБА_8 із залу судового засідання у зв`язку з неодноразовим порушенням порядку ведення судового засідання на весь час розгляду справи.

В подальшому, замінивши призначеного раніше захисника у зв`язку з його відмовою від виконання своїх обов`язків на підставі п.2 ч.4 ст.47 КПК України, суд продовжив слухання справи вже без обвинуваченої.

Колегія суддів вважає, що обвинувачена ОСОБА_8 , перебиваючи головуючого і не виконуючи його розпорядження, дійсно порушила порядок, однак підстав, які б вказували на систематичне порушення нею порядку судового засідання не встановлено, як і підстав видаляти обвинувачену з зали суду до завершення судового розгляду.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.42 КПК України обвинувачений має право давати пояснення, показання з приводу підозри, обвинувачення чи в будь-який момент відмовитися їх давати.

Частиною 4 статті 349 КПК України передбачено, що допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань та випадків, передбачених ч. 3 ст. 323 та ст. 381 цього Кодексу.

Показання обвинуваченого є не тільки джерелом доказів, а й засобом його захисту від обвинувачення, тому суд зобов`язаний надати обвинуваченому можливість викласти свої показання.

У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що усунення ОСОБА_8 від участі у судовому розгляді відбулося за відсутності достатніх підстав для цього. Не має переконливого обґрунтування і тривалість такого обмеження, а саме: на весь час судового розгляду справи, внаслідок чого обвинувачена не була допитана безпосередньо судом щодо обставин інкримінованого їй обвинувачення, не брала участі у дослідженні доказів, судових дебатах, а також був позбавлена можливості звернутися до суду з останнім словом.

Таким чином, колегія суддів вважає, що необґрунтоване видалення обвинуваченої із зали судового засідання позбавило її можливості реалізувати своє право на захист.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що вже після постановлення 11 січня 2024 року ухвали про видалення обвинуваченої з зали суду до завершення розгляду справи, ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25 січня 2024 року з метою захисту прав обвинуваченої ОСОБА_8 , постановлено проводити судове засідання з її участю в режимі відеоконференції з Державною установою «Сумський слідчий ізолятор», що свідчить про наявність суперечностей в позиції суду щодо участі обвинуваченої в судовому розгляді кримінального провадження.

Допущені місцевим судом порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, оскільки перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому оскаржуваний вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового розгляду кримінального провадження місцевому суду необхідно провести процедуру провадження з дотриманням вимог закону та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення з урахуванням усіх обставин кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченої та її захисника.

Отже, апеляційні скарги обвинуваченої та її захисника необхідно задовольнити частково.

Приписами ст.418 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції ухвалює рішення в порядку, передбаченому статтями 368 380 цього Кодексу, який зобов`язує суд, серед іншого, вирішити питання про запобіжний захід.

Запобіжний захід застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження (ст. 131 КПК України).

Виходячи з конкретних обставин кримінального провадження, тяжкості обвинувачення та даних про особу ОСОБА_8 , колегія суддів вважає за необхідне залишити її під вартою до вирішення судом першої інстанції питання щодо запобіжного заходу, але не більш ніж на 60 днів.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 412, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційній скарги обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 лютого 2024 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_8 продовжити до вирішення судом першої інстанції питання щодо запобіжного заходу, але не більше ніж на 60 (шістдесят) днів, тобто до 27 вересня 2024 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4