печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2024 року м. Київ

Печерський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглядаючи кримінальне провадження № 0002149 відомості про яке 19.10.2023 внесено до ЄРДР за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Щорс, Чернігівської області, громадянина України, українця, раніше судимого, офіційно не працюючого, не одруженого, без місця реєстрації та постійного проживання на території України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Печерським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні за № 0002149 відомості про яке 19.10.2023 внесено до ЄРДР за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотала про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, враховуючи необхідність запобігання спробам обвинуваченого: переховуватися від суду через обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував, зазначив, що ризики вказані прокурором у клопотанні є перебільшеними та не мають достатнього підґрунтя, а тому клопотав про застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, оцінивши ступінь обґрунтованості заявленого клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, що стосується клопотання яке вирішується, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

При цьому, розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до положень ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь встановлених ризиків, які не зменшилися, або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою. Наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин, тобто, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане, оскільки відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Оцінюючи суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_3 особу останнього, який не має міцних соціальних зв`язків, не має постійного місця проживання, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до восьми років, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватості, є достатньою та співрозмірною для продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про необхідність продовжити обвинуваченому дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на два місяці, оскільки лише такий запобіжний захід спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, з урахуванням того, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 має такий високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому суд врахував, що обвинувачений ОСОБА_3 не є особою, щодо якої не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 176-178, 183, 193-194, 196-197, 331, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити, продовжити до 23.08.2024 строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 .

Строк дії ухвали визначити до 23.08.2024.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Суддя ОСОБА_6