Провадження № 1-кс/752/4949/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному проваджені №0000599 від 01.03.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст.191, ч. 3 ст. 201-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання у якому прокурор просить накласти арешт на виявлене та вилучене 13.06.2024 в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: легковий автомобіль марки «Nissan», модель «Novaro», VIN-код НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , чорного кольору; легковий автомобіль марки «Mitsubishi», модель «L200» VIN-код НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , чорного кольору.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, за процесуального керівництва прокурорів Голосіївської окружної прокуратури міста Києва, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000599 від 01.03.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст.191, ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що під час воєнного стану група осіб, під виглядом благодійної організації, «Благодійний фонд «Крузак» (ЄРДПОУ 44978486, АДРЕСА_2 ) незаконно використовує гуманітарну допомогу з метою отримання прибутку.

За результатом проведених слідчих дій встановлено ряд суб`єктів, які причетні до здійснення фінансових та правовстановлюючих операцій; вказана група осіб здійснює свою злочинну діяльність за адресою: АДРЕСА_3 , де знаходиться майданчик на якому здійснюється перегляд та продаж автомобілів, які є гуманітарною допомогою.

Слідством встановлено, що на платформі онлайн - продажів «ОЛХ» наявне оголошення про продаж автомобіля марки «Mitsubishi Pajero Sport» сірого кольору з іноземним номерним знаком НОМЕР_5 вартістю 4300 євро, перегляд та розміщення якого можливе за адресою АДРЕСА_3 ; подавець оголошення вказав номером мобільного телефону НОМЕР_6 . Вказаний номер мобільного телефону було перевірено та встановлено, що ним тривалий час на постійні основі користується ОСОБА_4 .

Під час перевірки вищевказаних транспортних на предмет порушення ПДР встановлено осіб, які притягувались до адміністративної відповідальності під час керування вищевказаними т/з зареєстрованих на БО «КРУЗАК», тобто являються потенційними покупцями таких автомобілів, які згідно інформації з Пенсійного фонду України не мають відношення до служби в ЗСУ, а саме: автомобіль «Порш Каєн» н.з. НОМЕР_7 - ОСОБА_5 , автомобіль «Ленд Ровер» н.з. НОМЕР_8 - ОСОБА_6 , автомобіль «Фольцваген Каді» н.з. НОМЕР_9 - ОСОБА_7 , автомобіль «Мерседес E200» н.з. НОМЕР_10 - ОСОБА_8 , автомобіль «Мерседес Бенз» н.з. НОМЕР_11 - ОСОБА_9 , автомобіль «Фольцваген Туарег» н.з. НОМЕР_12 - ОСОБА_10 .

Також слідством встановлено, що на Благодійну організацію «Благодійний Фонд «КРУЗАК» було задекларовано близько 300 одиниць деталей та запасних частин для автомобілей (двигуни, тощо), а також загнано 210 автомобілів, але поставлено на тимчасовий облік в ТСЦ МВС України лише 31 автомобіль, що може свідчити про нецільове використання гуманітарної допомоги, а також про те, що вказані транспортні засоби були розібрані та продані на деталі та запасні частини підприємствам та фізичним особам.

13.06.2024 проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено таке майно: легковий автомобіль марки «Nissan», модель «Novaro», VIN-код НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , чорного кольору; легковий автомобіль марки «Mitsubishi», модель «L200» VIN-код НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , чорного кольору.

Зазначені транспортні засоби передано на зберігання до спеціального майданчику для зберігання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до відомостей, отриманих під час досудового розслідування, вказані вище транспортні засоби, не перебувають на обліку.

Прокурор зазначає, що зазначені вилучені під час огляду автомобілі безпосередньо є предметами кримінально-протиправного впливу, ввезені на територію України з метою подальшої їх реалізації, як наслідок, закінчення вчинення злочину щодо факту якого розпочато дане кримінальне провадження, тому постановою слідчого визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

На підставі зазначеного прокурор просить про задоволення клопотання.

Учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання про арешт майна повідомлялись належним чином.

Від прокурора надійшло клопотання про розгляд справи без участі прокурора у якому він зазначив, що клопотання підтримує, метою арешту майна є збереження речових доказів, просить про задоволення клопотання.

В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників кримінального провадження, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення з таких підстав.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Правовою підставою арешту майна є положення ст. 170 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. У цьому випадку за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000599 від 01.03.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст.191, ч. 3 ст. 201-2 КК України.

13.06.2024 проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено таке майно: легковий автомобіль марки «Nissan», модель «Novaro», VIN-код НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , чорного кольору; легковий автомобіль марки «Mitsubishi», модель «L200» VIN-код НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , чорного кольору.

Постановою слідчого від 13.06.2024 вилучені під час огляду транспортні засоби визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, що підтверджується матеріалами клопотання.

Згідно долучених до клопотання відомостей, вказані вище транспортні засоби, не перебувають на обліку.

Матеріалами клопотання обґрунтовано, що вилучені під час огляду транспортні можуть бути предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій. Таким чином, зазначене майно відповідає ознакам, зазначеним в ч.1 ст. 98 КПК України, і має значення речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що заявлена прокурором мета щодо збереження речових доказів, може бути досягнута шляхом застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Водночас, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Прокурором доведено, що вилучені під час огляду вищезазначені транспортні засоби можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а застосування такого заходу забезпечення, як арешт майна, сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Слідчий суддя дійшов висновку про достатність підстав вважати, що в разі не застосування запобіжного заходу у виді арешту майна, існують ризики приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі майна, яке має значення для досудового розслідування.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна слідчий суддя не встановив.

Отже, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 132, 170-173, 175, 309, 395, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучене під час огляду місця події, проведеного 13.06.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:

-легковий автомобіль марки «Nissan», модель «Novaro», VIN-код НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , чорного кольору;

-легковий автомобіль марки «Mitsubishi», модель «L200» VIN-код НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , чорного кольору.

Ухвала про арешту майна підлягає негайному виконанню після її оголошення прокурором, слідчим у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1