ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3108/24 Справа № 204/6451/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

13 вересня 2024 року м. Дніпро

Суддя - доповідач Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 , ознайомившись з апеляційною скаргою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2024 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 203-2 КК України,

встановила:

12 вересня 2024 року до Дніпровського апеляційного суду надійшли матеріали кримінального провадження № 0000078 разом з вищевказаною апеляційною скаргою.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, апеляційна скарга подана належною особою, у строк, встановлений ст. 395 КПК України.

Разом з тим, аналіз змісту апеляційної скарги прокурора вказує на те, що вона не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Так, апеляційна скарга прокурора не відповідає зазначеним вимогам закону, оскільки містить вимогу щодо скасування вироку суду щодо ОСОБА_4 в частині незастосування спеціальної конфіскації, при цьому прокурор просить ухвалити новий вирок, яким, окрім застосування спеціальної конфіскації, просить призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 203-1 КК України, яке призначене судом першої інстанції, водночас, з вироку суду вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується та була визнана винною за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 203-2 КК України, також покарання обвинуваченій було призначено саме з урахуванням вимог ч. 1 ст. 203-2 КК України, а не ч. 1 ст. 203-1 КК України.

Окрім того, апеляційна скарга прокурора не містить обгрунтування щодо перекваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_4 з ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 203-2 КК України на ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 203-1 КК України та призначення їй покарання не передбаченого ч. 1 ст. 203-1 КК України.

Згідно із ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, прокурору слід привести обґрунтування та вимоги апеляційної скарги у відповідність до чинного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху і встановлює достатній строк для усунення недоліків.

У разі не усунення недоліків у встановлений строк наступають наслідки, передбачені п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України, згідно із якими в такому випадку апеляційна скарга повертається особі, яка її подала.

Керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України, суддя - доповідач

постановила:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2024 року залишити без руху.

Встановити прокурору строк для усунення недоліків апеляційної скарги 5 днів з дня отримання ухвали.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду ОСОБА_2