Справа № 756/9191/24
Номер провадження № 1-кп/756/1452/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в спрощеному провадженні обвинувальний акт, затверджений 23.07.2024 у кримінальному провадженні, яке внесене 06.07.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000790, щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Сухиня, Бобровицького району Чернігівської області, громадянки України, яка має професійно-технічну освіту, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 та проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

1.1. 05.07.2024, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 перебувала за адресою: АДРЕСА_3 , де на землі, біля куща, знайшла згорток обклеєний клейкою ізоляційною стрічкою синього кольору, у середині якого знаходився зіп-пакет з кристалоподібною речовиною білого кольору. Оскільки ОСОБА_3 раніше вживала психотропні речовини, усвідомила, що у вказаному поліетиленовому згортці знаходяться психотропна речовина PVP, а тому в останньої виник умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини для власного вживання без мети збуту.

Реалізуючи наведений умисел, ОСОБА_3 підняла із землі вказаний поліетиленовий згорток із вмістом психотропної речовини PVP, який поклала до правої кишені штанів, в які була одягнена в той момент, тим самим незаконно безоплатно придбала та почала зберігати при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, для власного вживання без мети збуту.

У цей же день, близько 16 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 була зупинена працівниками поліції. На запитання працівників поліції щодо наявності у неї заборонених засобів чи речовин, ОСОБА_3 повідомила, що у правій кишені штанів, в яку вона була одягнена, знаходиться поліетиленовий згорток обклеєний ізоляційною клейкою стрічкою синього кольору, з вмістом кристалоподібної речовини білого кольору.

Під час досудового розслідування встановлено, що вилучена в ОСОБА_3 кристалічна речовина білого кольору, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP в речовині становить 0,281 г.

1.2. Отже, ОСОБА_3 учинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. 24.07.2023 до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України у якому міститься клопотання прокурора ОСОБА_4 про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява підозрюваної ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- матеріали кримінального провадження.

2.2. Як видно з наданих матеріалів, на час надходження обвинувального акту до суду щодо ОСОБА_3 не застосовано затримання після виявлення вчиненого кримінального проступку.

Ураховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

2.3. Відповідно до частин 1, 2 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

2.4. Діючи відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 17, ст. 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не не оспорюються учасниками судового провадження. Зокрема, з обвинувального акту вбачається, що досудовим розслідуванням були встановлені наступні фактичні обставини, що 05.07.2024, у невстановлений органом досудового розслідування час, ОСОБА_3 перебувала за адресою: АДРЕСА_3 , де на землі біля куща, знайшла згорток обклеєний клейкою ізоляційною стрічкою синього кольору, у середині якого знаходився зіп-пакет з кристалоподібною речовиною білого кольору. Оскільки ОСОБА_3 раніше вживала психотропні речовини, усвідомила, що у вказаному поліетиленовому згортці знаходяться психотропна речовина PVP, а тому в останньої виник умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини для власного вживання без мети збуту.

Реалізуючи наведений умисел, ОСОБА_3 підняла із землі вказаний поліетиленовий згорток із вмістом психотропної речовини PVP, який поклала до правої кишені штанів, в які була одягнена в той момент, тим самим незаконно безоплатно придбала та почала зберігати при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, для власного вживання без мети збуту.

У цей же день, близько 16 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 була зупинена працівниками поліції. На запитання працівників поліції щодо наявності у неї заборонених засобів чи речовин, ОСОБА_3 повідомила, що у правій кишені штанів, в яку вона була одягнена, знаходиться поліетиленовий згорток обклеєний ізоляційною клейкою стрічкою синього кольору, з вмістом кристалоподібної речовини білого кольору.

Під час досудового розслідування встановлено, що вилучена в ОСОБА_3 кристалічна речовина білого кольору, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP в речовині становить 0,281 г.

2.5. Установлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспаривалось учасниками кримінального провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачена ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акту за її відсутності.

Окрім того, обвинувачена ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

2.6. Отже, саме з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконного придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1. Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_3 установлено відсутність обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання останньої та обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують її покарання.

3.2. Бо судом хоча і констатовано, що ОСОБА_3 раніше не була засуджена, однак наразі вона притягується до кримінальної відповідальності так само за ч. 1 ст. 309 КК України, у розумінні положень п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України. Тому лише факт визнання винуватості, на думку суду, не є достатнім для щирого каяття, яке є не формальною вказівкою на визнання своєї вини, а має бути відповідним ставленням до скоєного, що передбачає належну критичну оцінку винною особою до своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, і має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації.

4. Мотиви призначення покарання.

4.1. Суд уважає, що підстави застосування положень статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

4.2. Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

4.3. З урахуванням викладених обставин у кримінальному провадженні, характеру вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, особи обвинуваченої, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, відсутності обставини, що пом`якшують та обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, поведінку обвинуваченої після вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, яка свою вину визнала, суд вважає, що відповідно до вимог ст. 50 КК України, виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити їй покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки.

4.4. Разом з цим суд, діючи відповідно до положень ч. 2 ст. 59-1 КК України покладає на обвинувачену ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, а також пунктом 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

4.5. Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статтей 65 - 68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченої, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченої та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

4.6. Суд також ураховує, що 09.07.2024 у відношенні ОСОБА_3 Оболонським районним судом м. Києва ухвалено вирок згідно з яким, останню було засуджено до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік. Однак на момент ухвалення цього вироку попередній вирок не набув законної сили, бо в матеріалах наведеного провадження відсутні відомості щодо отримання засудженою копії вироку.

4.7. Вирішуючи питання урахування вказаного вироку та розгляду цього провадження, варто урахувати, що Кримінальним процесуальним кодексом визначено преклюзивний строк для розгляду справ, які надійшли з клопотанням про розгляд в спрощеному проваджені.

Окрім того, кримінальне процесуальне законодавство не містить положень, які вимагають від суду очікування за вказаних обставин набуття попереднім вироком законної сили. При цьому, положення п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України покликані на врегулювання подібних ситуацій, шляхом розгляду судом за місцем відбуття покарання клопотання відповідної установи про вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

4.8. За вказаних обставин, оскільки попередній вирок суду на час розгляду цього провадження не набув законної сили - суд у вступній частині зазначив, що ОСОБА_6 раніше не була судима, а в розділі 3 мотивувальної частини суд вказав на наявність іншого провадження, де ОСОБА_6 притягується до кримінальної відповідальності, і що є підставою при призначенні покарання за цим вироком не враховувати покарання за попереднім вироком.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

5.1. Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченої запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченої.

5.2. Цивільний позов у провадженні не заявлений. Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи № СЕ-19/111-24/39636-НЗПРАП від 11.07.2024 у сумі 3029 грн 12 коп., відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

5.3. Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, зокрема психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, маса в речовині становить 0,281 г. та первинне упакування які зберігаються у камері зберігання речових доказів Оболонського УП ГУ НП у м. Києві, слід знищити.

Керуючись статтями 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 ч. 2, пункту 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду рахувати з дня постановки ОСОБА_3 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Процесуальні витрати: за проведення експертизи № СЕ-19/111-24/39636-НЗПРАП від 11.07.2024 у сумі 3029 грн 12 коп. - стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази: психотропну речовину - PVP, масою 0,281 г. та первинне упакування які зберігаються у камері зберігання речових доказів Оболонського УП ГУ НП у м. Києві - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання його копії.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1