УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000117 від 15.06.2023року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 191, частинами 1, 2 статті 366 Кримінального кодексу України, про арешт майна підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гоголів Броварського району Київської області, проживаючого за адресою реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором, в порядку статті 40 КПК України, про накладення арешту на майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначається, що Слідчим відділом Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000117 від 15.06.2023 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 191, частиною 1 статті 366 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 27 частиною 4 статті 191, частиною 1 статті 366 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 191, частиною 1 статті 366 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 27, частиною 4 статті 191 та частинами 1, 2 статті 366 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється органом досудового розслідування у тому, що своїми умисними діями вчинив кримінальні правопорушення, передбачені частиною 4 статті 191, частиною 1 статті 366 КК України.

16 травня 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частини 4 статті 191 та частиною 1 статті 366 КК України, а саме своїми умисними діями, які виразились в розтраті чужого мана, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, вчиненому в умовах воєнного стану, та у внесенні службовою особою завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів.

Органом досудового розслідування встановлено, що в кримінальному провадженні в наслідок умисних злочинних дій ОСОБА_6 , який діяв за попередньою змовою групою осіб разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 спричинено місцевому бюджету територіальної громади міста Києва збитки на загальну суму 294 305,17 грн.

04.07.2024 прокурором Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні до цивільного відповідача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про відшкодування шкоду у розмірі 294 305,17 гривень, яка була завдана територіальній громаді м. Києва, в особі Київської міської ради.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходяться:

- автомобіль марки «ГАЗ», моделі «33023», 2000 року випуску, сірого кольору, VIN: НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 ;

- земельна ділянка, площею (га): 0.1, за кадастровим номером: :01:289:0186 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218).

Слідчим зазначено, що з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 .

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, проте 17 липня 2024 року надіслав заяву, в якій підтримав доводи, викладені в клопотанні та просив розглядати клопотання за йог відсутності.

Також, з метою забезпечення дієвості такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий просив розглянути подане клопотання про арешт майна без повідомлення власників майна.

Слідчий суддя на підставі частини 2 статті 172 КПК України вважає за можливе провести розгляд даного клопотання без повідомлення власників майна, за наведених слідчим підстав.

Згідно частини 4 статті 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Кримінальний процесуальний кодекс України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно повинно відповідати вимогам визначеним статті 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.

Так, згідно статті 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Вказана норма також узгоджується зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з положеннями статті 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до частини 2 статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 4 частини 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно частини 6 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Частиною 11 статті 170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Правовою підставою для накладення арешту на відповідне майно є необхідність досягнення вищезазначеної мети; ОСОБА_5 повідомлено про підозру, зокрема у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого частиною 4 статті 191КК України у встановленому законом порядку; наявні підстави для забезпечення позову та подальшого відшкодування нанесених збитків на суму 294 305,17; обмеження права власності та наслідки арешту майна для підозрюваного і третіх осіб відповідає принципам розумності та співрозмірності по відношенню до завдань кримінального провадження.

Органом досудового розслідування доведено, що у власності ОСОБА_5 , перебуває автомобіль марки «ГАЗ», моделі «33023», 2000 року випуску, сірого кольору, VIN: НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 та земельна ділянка, площею (га): 0.1, за кадастровим номером: :01:289:0186 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218), що підтверджується реєстраційною карткою транспортного засобу та інформаційною довідкою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Слідчий суддя вважає, що матеріали клопотання свідчать про те, що майно зазначене в клопотанні, відповідає критеріям частини 1 статті 170 КПК України, а саме підлягає забезпеченню цивільного позову, залежно від результатів розгляду по суті кримінального провадження за переданим до суду обвинувальним актом.

Слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, враховує і розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки накладення арешту на майно.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, з метою забезпечення цивільного позову, слідчий суддя вважає, що у відповідності до вимог статтей 132, 170-173 КПК України, необхідно накласти арешт на майно зазначене в клопотанні.

Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею, на даний час, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170-173, 309, 370-372, 376, 395 КПК України слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпоряджатись та відчужувати, без заборони користуватися, на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- автомобіль марки «ГАЗ», моделі «33023», 2000 року випуску, сірого кольору, VIN: НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 ;

- земельна ділянка, площею (га): 0.1, за кадастровим номером: :01:289:0186 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218).

Роз`яснити, що на підставі частини 1 статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Організацію виконання ухвали та контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_3 та прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1