Справа № 639/4329/24
Провадження № 1-в/639/294/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань подання начальника Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 , про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, засудженого 06.12.2017 вироком Київського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 200 (двісті) годин громадських робіт, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло подання начальника Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 .

Обґрунтовано подання тим, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України, однією з підстав для звільнення від відбування покарання для органів виконання покарань є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Вироком Київського районного суду м. Харкова від 06.12.2017 року за ч. 1 ст. 125 КК України ОСОБА_5 засуджено та призначено покарання у вигляді 200 (двісті) годин громадських робіт.

05.10.2018 року за вих. №859/24/27-18 ОСОБА_5 направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 15.10.2018 р.

Того ж дня, старшим інспектором Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області було здійснено телефонний дзвінок гр-ну ОСОБА_5 , в ході якого останній повідомив, що не збирається з`являтись до органу пробації.

16.10.2018 року за вих. №1027/24/27-18 ОСОБА_5 повторно направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 22.10.2018 р. Засуджений ОСОБА_5 до органу пробації не з`явився, причини неявки не повідомив.

24.10.2018року за вих. №1111/24/27-18 ОСОБА_5 повторно направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 06.11.2018 р. Засуджений ОСОБА_5 до органу пробації не з`явився, причини неявки не повідомив.

09.11.2018 року старшим інспектором Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області було здійснено телефонний дзвінок гр-ну ОСОБА_5 , в ході якого останній повідомив, що ні в чому не винний, з вироком Київського районного суду не ознайомлений та кинув слухавку.

12.11.2018 року старшим інспектором Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області було здійснено телефонний дзвінок гр-ну ОСОБА_5 , в ході якого, останньому на мобільний телефон було направлено повідомлення з адресою та датою прибуття до органу пробації.

26.11.2018 року відносно засудженого ОСОБА_5 розпочаті першочергові розшукові заходи з виявлення засудженого, місцезнаходження якого невідоме.

Однак, місцезнаходження засудженого ОСОБА_5 не встановлено.

26.12.2018 року керуючись п. 5 ст. 36 КВК України матеріали початкового розшуку стосовно засудженого ОСОБА_5 були передані до ВП №1 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області для проведення подальших розшукових заходів.

26.12.2018 року до ВП №1 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області відносно ОСОБА_5 направлено подання про притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

15.01.2019 року засуджений ОСОБА_5 з`явився до органу пробації та відмовився письмово ознайомлюватися з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, про що працівниками Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області було складено акт.

Того ж дня, за вих. №24/25/178-18 гр-ну ОСОБА_5 було вручено виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 18.01.2019 р.

18.01.2019 року гр-н ОСОБА_5 з`явився до органу пробації та надав письмове пояснення, в якому зазначив, що не має змоги відпрацьовувати громадські роботи через проблеми зі здоров`ям.

Того ж дня, за вих. №24/25/311-18 гр-ну ОСОБА_5 було вручено виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 30.01.2019 р.

30.01.2019 року гр-н ОСОБА_5 з`явився до органу пробації та надав письмове пояснення, в якому зазначив, що не має змоги відпрацьовувати громадські роботи через проблеми зі здоров`ям.

03.04.2019 року за вих. №24/25/1293-19 ОСОБА_5 видано направлення для відбування 200 годин громадських робіт до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», від якого останній відмовився.

08.04.2019 року гр-ну ОСОБА_5 було винесено застереження у вигляді письмового попередження.

13.06.2019 року до Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області надійшло повідомлення з ВП № 1 ХРУП № 3 в Харківській області про припинення подальшого розгляду подання про притягнення до кримінальної відповідальності.

25.06.2019 року до ВП №1 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області відносно ОСОБА_5 було повторно направлено подання про притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

25.06.2019 року відносно засудженого ОСОБА_5 розпочаті першочергові розшукові заходи з виявлення засудженого, місцезнаходження якого невідоме.

09.08.2019 року до Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області надійшло повідомлення з ВП № 1 ХРУП № 3 в Харківській області про припинення подальшого розгляду подання про притягнення до кримінальної відповідальності.

12.11.2019 року до ВП №1 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області відносно ОСОБА_5 було повторно направлено подання про притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

18.03.2020 року гр-н ОСОБА_5 був притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України, ухвалою Ленінського районного суду від 31.03.2020 року був звільнений від кримінальної відповідальності у зв`язку з відмовою потерпілих від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинуваченого.

11.06.2020 року гр-н ОСОБА_5 з`явився до органу пробації та повідомив, що направлення до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» йому не підходить, відмовляється відпрацьовувати громадські роботи в даній установі.

01.07.2020 року до ВП №1 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області відносно ОСОБА_5 було направлено подання про притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

10.07.2020 року відомості стосовно гр-на ОСОБА_5 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

09.09.2020 року керуючись п. 5 ст. 36 КВК України матеріали початкового розшуку стосовно засудженого ОСОБА_5 були передані до ВП №1 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області для проведення подальших розшукових заходів.

Відповідно до повідомлення ВП №1 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області засуджений ОСОБА_5 оголошений у розшук 09.09.2021 року

25.06.2024 року кримінальне провадження №0000025 від 11.07.2020 року відносно ОСОБА_5 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Станом на 23.07.2024 року відповідно до вимоги УІАП в Харківській області від 11.06.2024 року гр-н ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не притягувався.

Згідно вимог ч.1 ст.80 КК України слідує, що: особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки:

1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч.4 ст.80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.1 та ч.3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст.80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Редакція ч.3 ст.80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч.3 ст.80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч.3 ст.80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Вирок набрав законної сили 11.09.2018 року.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання.

Представник установи виконання покарань у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд подання за їх відсутності. Подання підтримав, просив задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, дослідивши надані до суду докази в їх сукупності, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення цього подання, з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Київського районного суду м. Харкова від 06.12.2017 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на 200 (двісті) годин.

Вирок набрав законної сили 11.09.2018 року.

Вирок був прийнятий до виконання Новобаварським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області 05.10.2018 року.

Того ж дня, старшим інспектором Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області було здійснено телефонний дзвінок гр-ну ОСОБА_5 , в ході якого останній повідомив, що не збирається з`являтись до органу пробації.

16.10.2018 року за вих. №1027/24/27-18 ОСОБА_5 повторно направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 22.10.2018 р. Засуджений ОСОБА_5 до органу пробації не з`явився, причини неявки не повідомив.

24.10.2018року за вих. №1111/24/27-18 ОСОБА_5 повторно направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 06.11.2018 р. Засуджений ОСОБА_5 до органу пробації не з`явився, причини неявки не повідомив.

09.11.2018 року старшим інспектором Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області було здійснено телефонний дзвінок гр-ну ОСОБА_5 , в ході якого останній повідомив, що ні в чому не винний, з вироком Київського районного суду не ознайомлений та кинув слухавку.

12.11.2018 року старшим інспектором Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області було здійснено телефонний дзвінок гр-ну ОСОБА_5 , в ході якого, останньому на мобільний телефон було направлено повідомлення з адресою та датою прибуття до органу пробації.

26.11.2018 року відносно засудженого ОСОБА_5 розпочаті першочергові розшукові заходи з виявлення засудженого, місцезнаходження якого невідоме.

Однак, місцезнаходження засудженого ОСОБА_5 не встановлено.

26.12.2018 року керуючись п. 5 ст. 36 КВК України матеріали початкового розшуку стосовно засудженого ОСОБА_5 були передані до ВП №1 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області для проведення подальших розшукових заходів.

26.12.2018 року до ВП №1 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області відносно ОСОБА_5 направлено подання про притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

15.01.2019 року засуджений ОСОБА_5 з`явився до органу пробації та відмовився письмово ознайомлюватися з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, про що працівниками Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області було складено акт.

Того ж дня, за вих. №24/25/178-18 гр-ну ОСОБА_5 було вручено виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 18.01.2019 р.

18.01.2019 року гр-н ОСОБА_5 з`явився до органу пробації та надав письмове пояснення, в якому зазначив, що не має змоги відпрацьовувати громадські роботи через проблеми зі здоров`ям.

Того ж дня, за вих. №24/25/311-18 гр-ну ОСОБА_5 було вручено виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 30.01.2019 р.

30.01.2019 року гр-н ОСОБА_5 з`явився до органу пробації та надав письмове пояснення, в якому зазначив, що не має змоги відпрацьовувати громадські роботи через проблеми зі здоров`ям.

03.04.2019 року за вих. №24/25/1293-19 ОСОБА_5 видано направлення для відбування 200 годин громадських робіт до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», від якого останній відмовився.

08.04.2019 року гр-ну ОСОБА_5 було винесено застереження у вигляді письмового попередження.

13.06.2019 року до Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області надійшло повідомлення з ВП № 1 ХРУП № 3 в Харківській області про припинення подальшого розгляду подання про притягнення до кримінальної відповідальності.

25.06.2019 року до ВП №1 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області відносно ОСОБА_5 було повторно направлено подання про притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

25.06.2019 року відносно засудженого ОСОБА_5 розпочаті першочергові розшукові заходи з виявлення засудженого, місцезнаходження якого невідоме.

09.08.2019 року до Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області надійшло повідомлення з ВП № 1 ХРУП № 3 в Харківській області про припинення подальшого розгляду подання про притягнення до кримінальної відповідальності.

12.11.2019 року до ВП №1 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області відносно ОСОБА_5 було повторно направлено подання про притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

18.03.2020 року гр-н ОСОБА_5 був притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України, ухвалою Ленінського районного суду від 31.03.2020 року був звільнений від кримінальної відповідальності у зв`язку з відмовою потерпілих від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинуваченого.

11.06.2020 року гр-н ОСОБА_5 з`явився до органу пробації та повідомив, що направлення до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» йому не підходить, відмовляється відпрацьовувати громадські роботи в даній установі.

01.07.2020 року до ВП №1 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області відносно ОСОБА_5 було направлено подання про притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

10.07.2020 року відомості стосовно гр-на ОСОБА_5 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

09.09.2020 року керуючись п. 5 ст. 36 КВК України матеріали початкового розшуку стосовно засудженого ОСОБА_5 були передані до ВП №1 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області для проведення подальших розшукових заходів.

Відповідно до повідомлення ВП №1 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області засуджений ОСОБА_5 оголошений у розшук 09.09.2021 року

25.06.2024 року кримінальне провадження №0000025 від 11.07.2020 року відносно ОСОБА_5 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Станом на 23.07.2024 року відповідно до вимоги УІАП в Харківській області від 11.06.2024 року гр-н ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не притягувався.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Вимогами ч. 3 ст. 80 КК України визначено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч.4 ст.80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.1 та ч.3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст.80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Редакція ч.3 ст.80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч.3 ст.80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч.3 ст.80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

З огляду на викладене, враховуючи, що вирок Київського районного суду м. Харкова від 06.12.2017 року відносно ОСОБА_5 , який набрав законної сили 11.09.2018 року, не було виконано протягом визначених Законом строків, з дня набрання вироком законної сили минуло три роки, перебіг давності виконання вироку не зупинявся та не переривався, тому відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України суд вважає, що засудженого ОСОБА_5 , необхідно звільнити від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання вироку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що подання органу пробації про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно засудженого ОСОБА_5 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 80 КК України, ст. ст. 369, 372, 376, 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Київського районного суду м. Харкова від 06.12.2017 року за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 200 (двісті) годин громадських робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою - з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 25.07.2024.

Суддя ОСОБА_1