Провадження № 1-кс/202/6727/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області майор поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 14.07.2023 року, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, з визначенням застави у межах 730 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 2 210 440 грн. 00 коп.

Клопотання вмотивовано тим, що у провадженні слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 14.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону.

30.09.2024 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України в тому що він, являючись начальником Дніпровського квартирно-експлуатаційного управління, під час дії воєнного стану, зловживаючи своїм службовим становищем, здійснив привласнення та розтрату бюджетних коштів під час проведення процедур держзакупівель, а також здійснював незаконну обробку земельних ділянок, що перебували в користуванні посадових осіб.

Підозра у вчиненні злочину обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Слідчий вказує, що необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Ризик переховуватися від органу досудового розслідування та суду підтверджується, тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. При цьому, можливі посилання сторони захисту на відсутність на даний час спроб втечі підозрюваного будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а відсутністю запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу;

Ризик незаконно впливати на свідків, підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні підтверджується тим, що підозрюваний може вплинути на свідків які йому знайомі, експертів, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином підтверджується тим, що підозрюваний розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків та осіб котрі на даному етапі досудового розслідування слідством не були встановлені. Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування.

Слідчий вказує, що застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, а також що встановлені досудовим розслідуванням обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти настанню вказаних ризиків.

В ході розгляду прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини, наявність обґрунтованої підозри та обґрунтованих ризиків, зазначивши про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, посилаючись на тяжкість вчиненого злочину, суспільну небезпеку, у зв`язку з чим просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, встановивши розмір застави у вигляді 730 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 2 210 440 грн, що забезпечить підозрюваному належну процесуальну поведінку.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Вказав, що дане кримінальне провадження розслідується з 2023 року, а повідомлення про підозру було вручено лише 30.09.2024 року, а тому ризик переховування від органів слідства або суду ґрунтується лише на припущеннях та обґрунтовується лише тяжкістю вчиненого злочину. Підозрюваний має хронічні захворювання та проходить постійне лікування. Також, просив врахувати міцні соціальні зв`язки підозрюваного, а саме, що він одружений, має дитину, та є ветераном війни. Крім того, заставу в розмірі 2 210 440 грн. вважає непомірною та завищеною. Просив прийняти до уваги довідку про дохід підозрюваного. Просив у задоволенні клопотання відмовити, або застосувати більш м`який запобіжний захід

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України, та вручення стороні захисту копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Встановлено, що 14.07.2023 року до ЄРДР за №0000066 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.191 КК України.

30.09.2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

Щодо доводів сторони захисту про необґрунтованість підозри, суд зазначає, що на даній стадії кримінального провадження судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, зібраних органом досудового розслідування, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 р., «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 р.).

Із доданих до клопотання доказів вбачається, що є всі підстави вважати що підозрюваний може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення

До таких висновків слідчий суддя прийшов проаналізувавши надані до клопотання докази : витяг з ЄРДР, договори із додатки та специфікації №0911/22-2 від 16.11.2022, №2811/22-01 від 28.11.2022, №002/2 від 10.01.2023, №207 від 07.08.2023, №147 від 04.08.2023, №52 від 17.02.2023, №51 від 17.02.2022, №96 від 28.03.2023, №97 від 28.03.2023, проведеним тимчасовим доступом до речей і документів, які проводились 06.10.2023 Дніпровського КЕУ, за участі начальника ОСОБА_5 , інженера ОСОБА_8 , Положенням про ІНФОРМАЦІЯ_2 ; Положенням про ІНФОРМАЦІЯ_3 ; Наказами на призначення ОСОБА_5 , на посаду начальника КЕВ м. Дніпро та Дніпровського КЕУ; висновком судово-товарознавчої експертизи № 55-24 від 04.09.2024, якою зафіксовано перевищення ринкової вартості поставлених матеріалів. висновком судової економічної екпертизи № 50-24 від 25.09.2024, якою зафіксовано різниця між ринкової вартості поставлених матеріалів та їх вартістю згідно договорів №0911/22-2 від 16.11.2022, №2811/22-01 від 28.11.2022, №002/2 від 10.01.2023, №207 від 07.08.2023, №147 від 04.08.2023, №52 від 17.02.2023, №51 від 17.02.2022, №96 від 28.03.2023, №97 від 28.03.2023; Видатковими накладними, рахунками на оплату, речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України,на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Слідчим та прокурором доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчим суддею прийнято до уваги відомості про особу підозрюваного, який офіційно працевлаштований, має на утриманні неповнолітню дитину, 2019 р.н., має постійне місце проживання в м. Дніпро, але зареєстрований в м. Суми, раніше не судимий.

На підставі доводів сторін та вивчення матеріалів кримінального провадження слідчий суддя вважає доведеним, що на цій стадії досудового розслідування до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, т.щ. доведено існування ризиків жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 статтею 177 цього Кодексу.

Визначити строк тримання під вартою 60 днів з дня повідомлення про підозру.

Слідчий суддя приймає доводи сторони захисту щодо особи підозрюваного, але ж оцінивши всі надані докази ,прийшов до висновку, що суспільний (публічний) інтересів цій справі перевищує приватні інтереси особи.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує положення ч.4 ст.182 КПК України, а також відповідні висновки ЄСПЛ, надані при розгляді справи «Істоміна проти України».

Так, у рішенні від 13.01.2022 у справі «Істоміна проти України» ЄСПЛ зауважив, що відповідно до ч.4 ст.182 КПК слідчий суддя визначає розмір застави «з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього». Далі Суд зазначив, що застава має на меті не гарантування відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи в судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться, з урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. В ЄСПЛ наголосили, що суд повинен так само обережно й ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди може бути одним з факторів, що виправдовує вищий розмір застави, але лише в поєднанні з іншими критеріями серйозністю злочину, ризику втечі та ін.

При дослідженні доказів слідчий суддя приймає до уваги, що дохід підозрюваного за період з січня 2024 року по червень 2024 року становить 384 803,39 коп.

Слідчий суддя вважає, що застава у розмірі 730 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (2 210 440,00 грн.) є надмірною.

Але ж ,враховуючи тяжкість вчиненого злочину та суспільно-небезпечні наслідки від діяння що йому інкримінується, з урахуванням обставин тяжкості інкримінованого злочину, рівня суспільної небезпеки, та наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає визначити підозрюваному заставу у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 757 000,00 грн.

На думку слідчого судді, застава саме у такому розмірі здатна забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

У разі внесення застави, на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

За таких обставин, клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 132, 176-178, 183, 193, 194 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 28 листопада 2024 року включно, із визначенням застави у розмірі 250 (двісті п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 757 000,00 грн. (сімсот п`ятдесят сім тисяч гривень), які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, отримувач коштів: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, банк отримувача: Держказначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача: UA0017442, призначення платежу: застава, № ухвали суду, П.І.Б. платника застави, , Код банку отримувача (МФО) 820172.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити підозрюваного з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення підозрюваного з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави згідно ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- без поважних причин не відлучатись з місця постійного проживання/перебування та повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання/перебування;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, яким здійснюється досудове розслідування, прокурора або суду.

- утримуватися від спілкування зі свідками, підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на підозрюваного строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді діє до 28 листопада 2024 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1